Справа № 755/241/26
1-кп/755/381/26
В И Р О К
 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" січня 2026 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі: 
головуючого судді   ОСОБА_1 , 
секретаря    ОСОБА_2 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 12025105040001005 від 20.10.2025 року за обвинуваченням 
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, громадянина України, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, востаннє вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 26.11.2025 року за ч. 2 ст. 309 КК України на 1 рік 2 місяці позбавлення волі, 
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,
за участю:
прокурора    ОСОБА_4 , 
обвинуваченого    ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

20 жовтня 2025 року близько 11 години 10 хвилин ОСОБА_3 за адресою: м. Київ, пр. Миру, на земельній ділянці виявив згорток ізоляційної стрічки, всередині якого знаходився прозорий поліетиленовий пакет з пазовими застібками з кристалоподібною речовиною світлого кольору, підняв його із землі та, роздивившись, переконався, що вказана кристалоподібна речовина містить в собі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, чим незаконно придбав указану психотропну речовину, після чого помістив її до кишені та став незаконно зберігати її без мети збуту.
Того ж дня близько 11 години 30 хвилин за адресою: м. Київ, вул. Чупринка, буд. 2-А, працівниками поліції було зупинено ОСОБА_3 , який повідомив, що зберігає при собі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, яку в подальшому було вилучено працівниками поліції. 
Відповідно до висновку експерта, в наданій на дослідження кристалоподібній речовині білого кольору міститься особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено - PVP. Маса PVP в речовині становить 1,867 г.
PVP, згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 року №770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів». Список № 2 особливо небезпечні психотропні речовини, обіг яких заборонено» в «Таблиці І», є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено.
Згідно наказу МОЗ України № 188 від 01.08.2000 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться в незаконному обігу», кримінальна відповідальність за придбання та зберігання особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, у великих розмірах настає в тому разі, коли таке придбання та зберігання перевищує вагу зазначеної в таблиці граничної величини, а саме: 1,5 г.
Допитаний в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнав в повному обсязі, щиро розкаявся та показав, що дійсно 20 жовтня 2025 року близько 11 години 10 хвилин за адресою: м. Київ, пр. Миру, на земельній ділянці він знайшов згорток ізоляційної стрічки, всередині якого знаходився прозорий поліетиленовий пакет з пазовими застібками з кристалоподібною речовиною світлого кольору, підняв його із землі та, роздивившись, переконався, що вказана кристалоподібна речовина містить в собі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, після чого помістив її до кишені та став незаконно зберігати її без мети збуту. Того ж дня близько 11 години 30 хвилин за адресою: м. Київ, вул. Чупринка, буд. 2-А, його зупинили працівники поліції, яким він повідомив, що зберігає при собі вказану психотропну речовину, яку в подальшому було вилучено працівниками поліції. 
Таким чином, показання ОСОБА_3 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності його позиції. 
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутність сумніву щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорювались.
При ухваленні вироку відносно обвинуваченого ОСОБА_3 суд вважає за необхідне відповідно до положень ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини. 
Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю. 
На підставі викладеного, суд вважає доведеною вину ОСОБА_3 у незаконному придбанні та зберіганні психотропної речовини без мети збуту у великих розмірах, вчиненого протягом року після засудження за цією статтею, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України. 
Призначаючи покарання ОСОБА_3 , суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до нетяжкого злочину, особу обвинуваченого, який офіційно не працює, раніше судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, а також враховує його вік та стан здоров`я. 
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України, є щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України, не встановлено.
Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, а тому суд вважає за доцільне призначити йому покарання в межах санкції ч. 2 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі. На погляд суду, зазначене покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Окрім того, вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 26.11.2025 року за ч. 2 ст. 309 КК України ОСОБА_3 засуджено на 1 рік 2 місяці позбавлення волі. 
Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, то у цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 КК України.
Отже, оскільки ОСОБА_3 вчинив указане кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 309 КК України, 20 жовтня 2025 року, тобто до постановлення вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 26.11.2025 року, суд вважає за доцільне на підставі ч. 4 ст. 70 КК України призначити ОСОБА_3 остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, зарахувавши частково невідбуту частину покарання, призначеного попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 КК України.
У порядку ст. 100 КПК України підлягає вирішенню питання речових доказів.
Цивільний позов не заявлено. 
Процесуальні витрати необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 124 КПК України.
Керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, ОСОБА_3 до покарання, призначеного цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання, призначеного вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 26.11.2025 року, призначивши ОСОБА_3 остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у виді 1 (одного) року 3 (трьох) місяців позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 відраховувати з моменту приведення вироку до виконання.
Речовий доказ у кримінальному провадженні, а саме особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, масою 1,867 г, знищити.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 3565 гривню 60 копійок за проведення судової експертизи № СЕ-19/111-25/64910-НЗПРАП від 18.12.2025 року. 
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. 
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку через Дніпровський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасникам кримінального провадження роз`яснюється право звернутися із заявою про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, учасниками в якому вони були.

Суддя: