ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 грудня 2025 р. 	Справа № 520/31946/24	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Русанової В.Б.,
Суддів: Бегунца А.О. ,  П`янової Я.В. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.06.2025, (головуючий суддя І інстанції: Рубан В.В.) по справі № 520/31946/24
за позовом     ОСОБА_1  
до     ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) ,    12 Регіональної військово – лікарської комісії  
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1    (далі – позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом, в якому просив:
- визнати протиправними та скасувати постанову військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_1 , оформлену  у вигляді довідки №7280 від 15.10.2024 року та письмову відмову 12 Регіональної військово-лікарської комісії у проведенні повторного медичного огляду ВЛК з метою визначення ступеня придатності до військової служби;
- зобов`язати 12 Регіональну військово-лікарську комісію провести повторну військово-лікарську експертизу ОСОБА_1 з урахуванням всіх висновків суду.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 23.06.2025 у задоволенні адміністративного позову відмовлено.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом  норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати рішення суду та ухвалити  нове, яким позовні вимоги задовольнити. 
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, 27.08.2024 був доставлений до військової частини з пораненням середнього ступеня важкості, після проходження стаціонарного лікування в КНП ХОР "ОКПЛ №3" йому встановлено  діагноз F43.2 Порушення адаптації, розлад адаптації, депресивний синдром з суїцидальними тенденціями,отже особи з таким діагнозом згідно п."а" ст.17 Розкладу хвороб можуть бути визнані непридатними до військової служби.
Вказує, що ВЛК та суд першої інстанції проігнорували підтвердження діагнозу позивача під час госпіталізації у  КНП ХОР "ОКПЛ №3" та неправомірно застосували п. "в" ст.17 Розкладу хвороб , що стосується "легких психічних розладів" ігноруючи клінічну картину та перебіг захворювання, а також пояснення позивача щодо приймання ним на постійній основі медичного препарату "фенібут". 
Щодо захворювання шийного , поперекового відділу хребта позивача зазначає, що відповідно до протоколу обстеження шийного відділу хребта від 06.12.2023 у позивача виявлено остеохондроз, спондилоартоз шийного відділу хребта. Протрузія міжхребцового диску в спиномозковий канал в сегменті L5-  S1.
Суд першої інстанції  не надав оцінку протоколам МРТ хребта, та скаргам позивача  на больові синдроми, які повністю ігнорувалися лікарями ВЛК. Зазначене свідчить про формальний медичний огляд, а висновки ВЛК від 15.10.2024 зроблені з порушеннями Наказу № 402.
Зазначає, що під час медичного огляду ВЛК не проводилось додаткових обстежень стосовно перелічених хвороб позивача, незважаючи на його скарги, а тому  відмова 12 Регіональної військово-лікарської комісії від 14.11.2024 № 1189/5567 та постанова військово-лікарської комісії в/ч НОМЕР_1 від 15.10.2024 № 7280 є протиправними, 
До того ж судом першої інстанції невірно застосовано постанову Верховного Суду від 12.06.2020 у справі № 810/5009/18, оскільки в цій постанові  зазначено про відсутність повноважень саме у касаційного суду   визначати ступінь придатності до військової служби.
12 Регіональна військово – лікарська комісія надала відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначила, що рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим.
Зазначає, що доводи апелянта не находять свого фактичного підтвердження, за результатами розгляду наданих документів, встановлених діагнозів, які відображені у виписних епікризах, консультативних висновках лікарів, даних інструментальних та лабораторних досліджень,  довідкою ВЛК в/чА3306 від 15.10.2024 № 7280, солдату ОСОБА_1 обґрунтовано встановлено  придатність до військової служби ,  для проведення на теперішній час повторного медичного огляду з метою визначення ступеня придатності до військової служби – підстав немає.
Військово-медичний клінічний центр Північного регіону подав   відзив, в якому просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції  без змін, як  законне та обґрунтоване.
Зазначає, що остаточне рішення про придатність чи непридатність військовослужбовця до військової служби може бути прийнято ЦВЛК, однак позивачем не оскаржено рішення регіональної ВЛК до неї.
Позивач надав відповідь на відзив, в якому наголосив, що враховуючи норми Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України №402 від 14 серпня 2008 року, ОСОБА_1 скористався своїм правом на оскарження рішення ВЛК та регіональної ВЛКС в судовому порядку.
Також, позивач наголошує, що не вимагає суд встановити новий діагноз чи вирішити питання про придатність чи непридатність до військової служби. ОСОБА_1 просить суд належним чином дослідити всі докази, викладені як в апеляційній скарзі , так і в відповіді на відзив , надати їм належну оцінку та винести зобов`язати відповідача провести повторну військово-лікарську експертизу щодо ОСОБА_1 .
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, визначений склад колегії: головуючий суддя Русанова В.Б., судді Бегунц А.О., Калиновський В.А.
У зв`язку зі звільненням судді ОСОБА_2 у відставку, на підставі повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, визначений новий склад колегії: головуючий суддя Русанова В.Б., судді П`янова Я.В., Бегунц А.О.
На підставі положень п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено апеляційним судом, що солдат ОСОБА_1 проходить військову службу на посаді стільця-снайпера 3 механізованого відділення 3 механізованого взводу 6 механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_3 з грудня  2022 року.
Довідкою  №7280 від 15.10.2024 військово-лікарською комісією військової частини НОМЕР_1     визначено придатність ОСОБА_1 до військової служби та  встановлено діагнози: F43.22 Розлад адаптації у вигляді легко вираженого змішаного тривожно-депресивного синдрому, інсомнія; М51.1 Хронічна дискогенна полірадикулопатія шийного та поперекового відділів хребта з переважним лівобічним ураженням корінців; С4,L6 з больовим та м`язово-тонічним синдромами, незначним порушенням функції- захворювання, ТАК, пов`язані з проходженням військової служби. 
М42.90 Ізольований міжхребцевий остеохондрозу спондилоартрозу шийного та поперекового відділів хребта в сегментах С3-С7 та L4-S1. Кила міжхребцевого диску в сегменті L5-S1 - захворювання, НІ, не пов`язані з проходженням військової служби. (а.с.9).
Представником позивача оскаржено рішення ВЛК до 12 Регіональної військово-лікарської комісії та  Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України .
Листом від 14.11.2024   12 регіональна військово - лікарська комісія    повідомила  позивача, що за даними наданих військово-медичних документів, встановлених діагнозів, які відображено у виписних епікризах, консультативних висновках лікарів, даних інструментальних та лабораторних досліджень та згідно постанови ВЛК військової частини НОМЕР_1 від 15.10.2024 № 7280, на підставі статей 17-в, 23-в, 64-в графи II Розкладу хвороб, військовослужбовець військової частини НОМЕР_3 солдат ОСОБА_1 визнаний «Придатним до військової служби». Захворювання, ТАК, пов`язані з проходженням військової служби.
М42.90 Ізольований міжхребцевий остеохондрозу спондилоартрозу шийного та поперекового відділів хребта в сегментах С3-С7 та L4-S1. Кила міжхребцевого диску в сегменті L5-S1 Захворювання, НІ, не пов`язані з проходженням військової служби.
Відповідь Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України на запит позивача в матеріалах справи відсутня.
Позивач, не погоджуючись із рішеннями відповідачів  , звернувся до суду за захистом свого порушеного права.
Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачі   діяли правомірно, процедурних порушень  судом не встановлено.  
Колегія суддів  надаючи оцінку доводам апеляційної скарги приходить до наступного.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією та законами України.
Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів визначає Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 р. №3543-XII (далі - Закон №3543-ХІІ).
Згідно із ст.1 Закону №3543-ХІІ мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.
В силу абзацу 2 ч. 1 ст. 22 Закону №3543-ХІІ визначено, що громадяни зобов`язані, зокрема, з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом Служби зовнішньої розвідки України) для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період.
Під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту) (ч.3 ст. 22 Закону №3543-ХІІ).
Особливості проходження медичного обстеження військовозобов`язаними та резервістами під час мобілізації, на особливий період визначаються Міністерством оборони України спільно з Міністерством охорони здоров`я України (ч.5 ст.22 Закону №3543-ХІІ).
Поряд з тим, правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби регламентовано Законом України «Про військову службу і військовий обов`язок» від 25.03.1992 р. №2232-XII (далі - Закон №2232-XII).
Відповідно до ч.10 ст.2 Закону №2232-XII та з метою якісного проведення, зокрема медичного огляду військовослужбовців для визначення ступеня придатності до військової служби наказом Міністра оборони України 14.08.2008 р. №402 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, яке зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17.11.2008 р. за №1109/15800 (далі - Положення №402).
Згідно із п.1.1 глави 1 розділу І Положення №402 військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
Військово-лікарська експертиза - медичний огляд допризовників, призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби); військовозобов`язаних, офіцерів запасу, які призиваються на військову службу за призовом осіб офіцерського складу, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військово-навчальних закладах та військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів Міністерства оборони України (далі - ВВНЗ), учнів військових ліцеїв; колишніх військовослужбовців; працівників Збройних Сил України, які працюють у шкідливих та небезпечних умовах праці та залучаються до роботи з джерелами іонізуючого випромінювання (далі - ДІВ), компонентами ракетного палива (далі - КРП), джерелами електромагнітних полів (далі - ЕМП), лазерного випромінювання (далі - ЛВ), мікроорганізмами I-II груп патогенності, особливо небезпечними інфекційними хворобами; працівників допоміжного флоту Військово-Морських Сил Збройних Сил України (далі - ВМС Збройних Сил України); визначення ступеня придатності до військової служби, навчання у ВВНЗ, роботи за фахом; установлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів (п.1.2 глави 1 розділу І Положення №402).
Згідно із п.2.1 глави 2 розділу І Положення №402 для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі). Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця. Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання.
Згідно із пунктами 1.1, 1.2 глави 1 розділу ІІ Положення №402 медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови). Під придатністю до військової служби у цьому Положенні розуміється такий стан здоров`я і фізичного розвитку громадян, який дозволяє їм виконувати передбачені статутами, інструкціями службові обов`язки з конкретної військової спеціальності у виді Збройних Сил України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до закону (далі - інші військові формування), у мирний час та під час дії особливого періоду. При встановленні діагнозу насамперед враховуються результати фізикального обстеження та спеціальних досліджень. Якщо дані попередньої медичної документації не співпадають з результатами актуального обстеження, проводиться спільний огляд (консиліум) за участі провідних (головних) медичних фахівців, під час якого може прийматись рішення про неврахування контраверсійних результатів попередніх досліджень (документів, виписок, заключень тощо) та госпіталізацій при винесенні експертного рішення.
Медичний огляд проводиться ВЛК з метою визначення придатності, зокрема, військовослужбовців до військової служби.
Постанови ВЛК приймаються на підставі Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби (далі - Розклад хвороб) (додаток 1), пояснень щодо застосування статей Розкладу хвороб (додаток 2) та таблиць додаткових вимог до стану здоров`я (далі - ТДВ) (додаток 3).
Судом встановлено, що позивач є військовослужбовцем та визнаний "придатним до військової служби " за наслідками  медичного огляду військово- лікарською комісією військової частини НОМЕР_1 , про що складено довідку від 15.10.2024 № 7280  на підставі  медичної документації за 2023- 2024 рік,  (а.с.10-18).
Обґрунтовуючи протиправність такого висновку ВЛК, позивач вказує, що постанова відповідача щодо його здатності виконувати військову службу « придатний» винесена внаслідок неналежного медичного огляду, без застування методу індивідуальної оцінки придатності до військової служби та без дослідження медичного висновку лікарні від 27.08.2024.
Натомість, суд апеляційної інстанції вважає, що надані позивачем вищезазначені документи не спростовують правильність довідки ВЛК від 15.10.2024 № 7280  зважаючи на наступне.
Довідка від 15.10.2024 № 7280 сформована на підставі медичних документів, що надавалися позивачем  під час її складання.
Доводи апелянта щодо не врахування відповідачем наявності психічних захворювань у позивача, виписки  КНП ХОР "ОКПЛ № 3" від 27.08.2024, якою підтверджено наявність діагнозу F43.22 Порушення адаптації з тривожно- депресивним синдромом та суїдаціальними тенденціями, інсомнія та в зв`язку з цим невірне застосування ст.17 Розкладу хвороб, є безпідставними, оскільки судом не встановлено не врахування зазначеного медичного документу відповідачем.
Верховний Суд у постанові від 13.06.2018 року по справі №806/526/16 зазначив: "…що у межах адміністративного процесу суд не вправі надавати оцінку професійним діям конкретних лікарів-членів ВЛК при застосуванні ними відповідних методів огляду позивача, дослідження медичної документації, визначенні діагнозів та відповідності їх конкретній статті Розкладу хвороб, оскільки це потребує спеціальних знань у медичній галузі".
Розглядаючи по суті спори у справах щодо оскарження рішень ВЛК, суд вправі перевірити законність висновку ВЛК лише в межах дотримання процедури прийняття цього висновку. Однак суд не може здійснювати власну оцінку підставності прийняття певного висновку, оскільки як попередньо зазначалося, суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері і тому оцінка підставності висновку ВЛК виходить за межі необхідного дослідження в контексті застосування норм матеріального права.
Питання визначення наявності або відсутності певного діагнозу у позивача та його придатності (непридатності) до військової служби за результатами медичного обстеження є дискреційними повноваженнями військово-лікарської комісії, а тому суд не вправі перебирати на себе повноваження цього органу.
Таким чином, надання оцінки діагнозу позивача на предмет того, чи підпадає він під дію конкретних статей Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступень придатності до військової служби, виходить за межі судового розгляду.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12.06.2020 р. у справі №810/5009/18.
Отже, судом не встановлено порушення відповідачем процедури під час медичного огляду позивача та складання довідки від 15.10.2024.
Щодо рішення 12 РВЛК  №1189/5567 від 14.11.2024.
Судом встановлено, що позивач не погоджуючись із  рішенням військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_1    (постановою) оформленим у вигляді Довідки №7280 від 15.10.2024    подав через захисника скаргу до Центральної ВЛК ЗСУ та до 12 РВЛК.
12 РВЛК листом №1189/5567 від 14.11.2024   , повідомила позивача про відсутність підстав для проведення повторного медичного огляду з метою визначення ступеню придатності до військової служби позивача. 
Відповідно до пункту 1.3 глави 1 розділу І Положення № 402, основними завданнями військово-лікарської експертизи, у тому числі є, контроль за організацією, проведенням і результатами лікувально-діагностичної роботи у закладах охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України, закладах охорони здоров`я комунальної або державної форми власності (далі - заклади охорони здоров`я (установи) та медичних підрозділах військових частин, що стосується військово- лікарської експертизи.
Таким чином, законодавчо закріплено, що військовослужбовцям проводиться військово-лікарська комісія, зокрема, для визначення ступеню придатності до військової служби. Разом з тим, визначення ступеню придатності до військової служби осіб зазначених у пункті 1.2 глави І розділу І Положення, належить до виключної компетенції військово- лікарської комісії та є одним із її основних завдань.
Згідно із абзацами першим, другим, четвертим, п`ятим, шостим, сьомим, дев`ятим пункту 2.1 глави 2 розділу І Положення, для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі).
Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання штатної військово-лікарської комісії.
Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання.
Постанови ВЛК можуть бути відмінені або скасовані штатними ВЛК.
Постанова ВЛК скасовується у випадках, коли попередня постанова ВЛК на дату її прийняття не відповідала законодавству та/або була прийнята на підставі недійсних документів.
Постанова ВЛК відміняється у випадках, коли необхідно привести зміст попередньої постанови ВЛК (яка була прийнята правильно) у відповідність до чинного законодавства.
Члени ВЛК діють на принципах верховенства права, законності, поваги та дотримання прав людини і громадянина, доброчесності, колегіальності, рівноправності членів комісії, вільного обговорення і вирішення питань, об`єктивності, неупередженості та обґрунтованості прийнятих рішень, висновків і пропозицій.
Відповідно до пункту 2.2 глави 2 розділу І Положення № 402, штатні ВЛК є військово- медичними установами. Вони мають гербову печатку, кутовий штамп та утримуються за окремим штатом. До штатних ВЛК належать: Центральна військово-лікарська комісія (далі - ЦВЛК), ВЛК регіону.
Штатні ВЛК комплектуються лікарями із клінічною підготовкою за однією з лікарських спеціальностей (терапія, хірургія, неврологія, психіатрія, оториноларингологія, офтальмологія, організація охорони здоров`я тощо), з досвідом роботи у військових частинах та лікувальних закладах.
За визначенням підпункту 2.4.4 пункту 2.4 глави 2 розділу І Положення № 402 на ВЛК регіону покладається, зокрема:
організація військово-лікарської експертизи, керівництво підпорядкованими ВЛК, контроль за їхньою роботою та надання їм методичної і практичної допомоги в зоні відповідальності;
розгляд заяв, пропозицій, скарг та прийом відвідувачів з питань військово-лікарської експертизи.
Підпунктом 2.4.5 пункту 2.4 глави 2 розділу І Положення № 402 визначено, що ВЛК регіону серед іншого має право:
приймати постанови згідно з Положенням, контролювати, розглядати, затверджувати, за наявності підстав не затверджувати, переглядати, відміняти або скасовувати постанови підпорядкованих ВЛК. Постанову про придатність до військової служби осіб, звільнених з військової служби, на період їх фактичного звільнення зі Збройних Сил України має право приймати або переглядати тільки ЦВЛК;
направляти у заклади охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України на контрольне обстеження, медичний огляд, повторний медичний огляд військовослужбовців, членів їх сімей (крім членів сімей військовослужбовців, які проходять базову військову службу), військовозобов`язаних, резервістів.
Підпунктом 2.4.6 пункту 2.4 глави 2 розділу І Положення № 402 встановлено, що рішенням штатної ВЛК може бути проведений повторний або контрольний медичний огляд.
Отже, 12 РВЛК як ВЛК регіону є окремою медичною установою в системі Міністерства оборони України, наділеною широким спектром прав і повноважень, визначених Положенням.
Відповідно до підпункту 2.5.1 пункту 2.5 глави 2 розділу І Положення № 402, до позаштатних постійно діючих ВЛК належать, зокрема, гарнізонні ВЛК.
За визначенням підпункту 2.5.2 пункту 2.5 глави 2 розділу І Положення № 402, позаштатні (постійно та тимчасово діючі) ВЛК призначаються у складі голови, заступника голови (може призначатись один з членів комісії), членів комісії (не менше ніж три лікарі) і секретаря з числа фахівців з медичною освітою. До складу ВЛК можуть призначатися лікарі інших спеціальностей.
Відповідно до підпункту 2.5.4 пункту 2.5 глави 2 розділу І Положення, штатні і позаштатні (постійно та тимчасово діючі) ВЛК (ЛЛК) з питань військово-лікарської та лікарсько-льотної експертизи підпорядковуються вищим штатним ВЛК.
Підпунктом 2.6.1 пункту 2.6 глави 2 розділу 1 Положення № 402 визначено, що госпітальні ВЛК створюються при ВМКЦ, медичних (лікувально-діагностичних) центрах, у тому числі розвідувального органу Міністерства оборони України, закладах охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України.
Відповідно до підпункту 2.6.2 пункту 2.6 глави 2 розділу І Положення, гарнізонна ВЛК створюється при поліклініках, поліклінічних відділеннях (усіх найменувань) закладів охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України.
Під час дії воєнного стану можуть створюватися додаткові гарнізонні ВЛК залежно від навантаження, що розміщуються в закладах охорони здоров`я комунальної або державної форми власності із включенням лікарів цих закладів до складу ВЛК. Такі гарнізонні ВЛК у ході своєї діяльності використовують гербову печатку та штампи відповідного закладу охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України, при якому вони створені.
Відповідно до підпункту 2.6.3 пункту 2.6 глави 2 розділу І Положення, на госпітальну (гарнізонну) ВЛК покладається:
проведення медичного огляду осіб, указаних у пункті 1.2 розділу I Положення (крім допризовників), з метою визначення ступеня придатності до військової служби та в інших випадках, указаних у пункті 1.4 розділу II Положення;
ведення книги протоколів ВЛК та здавання її в архів;
проведення контролю за повнотою та якістю обстеження під час проведення медичного огляду, терміном проведення обстеження;
проведення разом із провідними медичними спеціалістами ВМКЦ регіонів та начальниками медичних служб військових частин, що знаходяться у зоні відповідальності закладу охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України, детального аналізу визнання військовослужбовців непридатними до військової служби, розробка пропозицій щодо покращення стану здоров`я військовослужбовців та попередження їх дострокового звільнення з військової служби за станом здоров`я. Узагальнення пропозицій та надання їх до штатної ВЛК.
Рекомендації штатних ВЛК щодо організації лікувально-діагностичної роботи в цілях військово-лікарської експертизи є обов`язковими для виконання.
Згідно із підпунктом 2.6.4 пункту 2.6 глави 2 розділу І Положення № 402, госпітальна (гарнізонна) ВЛК має право:
приймати постанови відповідно до цього Положення;
перевіряти з метою військово-лікарської експертизи організацію та стан лікувально- діагностичної роботи в закладах охорони здоров`я (установах) і у військових частинах, дислокованих у гарнізоні;
залучати до роботи на правах членів комісії медичних та військових фахівців за запитом голови ВЛК.
З наведеного слідує, що діяльність гарнізонних ВЛК чітко регламентується Положенням, здійснюється у визначеному складі та структурі, підпорядковується відповідним вищим ВЛК і повинна здійснюватися з урахуванням їхніх обов`язкових роз`яснень та рішень.
Порядок проведення медичного огляду військовослужбовців визначений главою 6 розділу ІІ Положення.
Відповідно до пункту 6.1 глави 6 розділу ІІ Положення, направлення на медичний огляд військовослужбовців проводиться: прямими начальниками від командира окремої частини, йому рівних та вище, штатних ВЛК, керівниками ТЦК та СП, начальниками (керівниками) закладів охорони здоров`я за місцем лікування, органів військового управління та підрозділів Військової служби правопорядку Збройних Сил України, органами прокуратури, судом у порядку та з метою, визначеними цим Положенням.
Прямі начальники від командира окремої частини, йому рівних та вище мають право направляти підпорядкованих військовослужбовців на медичний огляд ВЛК з метою визначення ступеня придатності до військової служби виключно за рекомендацією лікаря закладу охорони здоров`я (установи), у разі виявлення у військовослужбовця під час обстеження або лікування захворювань, наслідків травми (поранення, контузії, каліцтва), що можуть зумовлювати непридатність до військової служби.
Згідно із пунктом 6.4 глави 6 розділу ІІ Положення, у разі виявлення під час обстеження або лікування у закладі охорони здоров`я (установі) у військовослужбовця захворювання, наслідків травми (поранення, контузії, каліцтва), які зумовлюють непридатність до військової служби, ці особи направляються на медичний огляд для встановлення ступеня придатності до військової служби за рішенням начальника (керівника) закладу охорони здоров`я (установи) на підставі подання начальника (керівника) лікувального відділення, в якому обстежується (лікується) військовослужбовець, про що робиться запис у медичній карті стаціонарного (амбулаторного) хворого (медичній книжці), який завіряється підписом начальника (керівника) закладу охорони здоров`я (установи).
За правилами пункту 6.8 глави 6 розділу ІІ Положення, на осіб, які проходять медичний огляд амбулаторно, заводиться Картка обстеження та медичного огляду, при стаціонарному огляді - медична карта стаціонарного хворого.
Огляд військовослужбовців обов`язково проводиться хірургом, терапевтом, невропатологом, офтальмологом, оториноларингологом (військовослужбовців-жінок - гінекологом), а за медичними показаннями - і лікарями інших спеціальностей. Обов`язково виконуються загальні аналізи крові та сечі, ЕКГ-дослідження, рентгенологічне обстеження органів грудної клітки. Потребу в додатковому обстеженні визначають лікарі за медичними показаннями.
Під час проходження медичного огляду військовослужбовець зобов`язаний надавати медичні документи щодо стану свого здоров`я. Дані, вказані в наданих військовослужбовцем медичних документах, враховуються лікарями під час формування постанов ВЛК.
Голова та члени ВЛК вносять до реєстру ЕСОЗ відповідні записи, що характеризують стан здоров`я військовослужбовця, та, за потреби, ознайомлюються з медичними записами у відповідному реєстрі ЕСОЗ.
Пунктом 20.1 глави 20 розділу ІІ Положення передбачено, що постанови ВЛК приймаються колегіально, більшістю голосів. У прийнятті постанови голова та члени ВЛК не залежні і у своїй роботі керуються цим Положенням. У разі незгоди голови або членів комісії з думкою інших членів їх окрема думка заноситься до протоколу засідання ВЛК. Члени ВЛК зобов`язані дотримуватися вимог Положення.
Голова або члени ВЛК відповідальні за прийняте рішення та видачу документів про встановлення причинного зв`язку захворювань, поранень (контузій, травм або каліцтв). ВЛК мають право приймати постанови на виїзних засіданнях та у випадках визначення потреби (відсутності потреби) у продовженні тривалого лікування військовослужбовців під час лікування за кордоном - дистанційно, на підставі оригіналів медичних та військово-облікових документів або належним чином їх засвідчених копій.
Таким чином, порядок проведення медичного огляду чітко визначений Положенням, згідно з яким рішення щодо ступеню придатності до військової служби військовослужбовця приймається на підставі додатків 1, 2 та 3, що розроблені відповідно до МКХ-10. При цьому постанова ВЛК ухвалюється колегіально, більшістю голосів, а під час прийняття рішення враховуються медичні документи надані особою, а також медичні обстеження проведені безпосередньо у ВЛК.
Відповідно до п. 2.4.5 Положення № 402 РВЛК є військово-медичною установою – штатною ВЛК із військово-лікарської експертизи в Збройних Силах України; ВЛК регіону наділено зокрема такими повноваження: організація військово-лікарської експертизи, керівництво підпорядкованими ВЛК, контроль за їхньою роботою та надання їм методичної і практичної допомоги в зоні відповідальності; контроль за організацією та проведенням медичного огляду осіб, визначених у пункті 1.2 розділу I Положення, поповнення, що прибуває для комплектування Збройних Сил України, з метою правильного розподілу його за родами військ, військовими частинами (кораблями), підрозділами та військовими спеціальностями, а також кандидатів на навчання за військовими спеціальностями з урахуванням стану здоров`я та фізичного розвитку; розгляд заяв, пропозицій, скарг та прийом відвідувачів з питань військово-лікарської експертизи( п.2.4.4 глави 2 розділу I Положення №402); їй надано право, зокрема, приймати постанови згідно з Положенням, контролювати, розглядати, затверджувати, за наявності підстав не затверджувати, переглядати або скасовувати постанови підпорядкованих ВЛК (абзац п`ятий підпункту 2.4.5 пункту 2.4 глави 2 розділу I Положення №402).
З огляду на статус РВЛК у системі військово-лікарської експертизи в Збройних Силах України, вона наділена широким спектром прав та повноважень, які повинна використовувати у своїй діяльності максимально повно та ефективно, а не ухилятися від їх використання під приводом того, що це не є обов`язком для неї.
Так, порядок подання та розгляду звернень штатними ВЛК передбачений главою 3 розділу І Положення, визначає чіткий порядок оскарження постанов підпорядкованих ВЛК до вищих ВЛК, що свідчить про наявність досудового врегулювання спору, в розумінні статті 124 Конституції України.
Пунктом 3.1 глави 3 розділу І Положення визначено, що вимоги до звернення військовослужбовців та інших осіб, указаних у пункті 1.2 глави 1 розділу I цього Положення, їх права, порядок та строки розгляду пропозицій, заяв та скарг, а також обов`язки штатних ВЛК щодо розгляду звернень регулюються Законом України «Про звернення громадян», Інструкцією про організацію розгляду звернень та проведення особистого прийому громадян у Міністерстві оборони України та Збройних Силах України, затвердженою наказом Міністерства оборони України від 28 грудня 2016 року № 735, зареєстрованою у Міністерстві юстиції України 23 січня 2017 року за № 94/29962.
Відповідно до пункту 3.3 глави 3 розділу І Положення, скарги на дії (бездіяльність) чи постанови позаштатних ВЛК подаються до штатних ВЛК згідно з адміністративно- територіальними зонами відповідальності, наведеними у додатку 2 до наказу Міністерства оборони України від 16 листопада 2016 року № 608 «Про затвердження адміністративно-територіальних зон відповідальності закладів охорони здоров`я Збройних Сил України за організацію медичного забезпечення».
Скарги на дії (бездіяльність) чи постанови ВЛК районних (міських) ТЦК та СП подаються за підпорядкованістю до ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , обласних ТЦК та СП, ТЦК та СП Автономної Республіки Крим.
Дії (бездіяльність), рішення, постанови, прийняті ВЛК обласних (Київського міського, ІНФОРМАЦІЯ_3 , ТЦК та СП Автономної Республіки Крим, оскаржуються в штатних ВЛК.
Дії (бездіяльність), рішення, прийняті за результатами розгляду звернень ВЛК регіону, оскаржуються в ЦВЛК.
Згідно із підпунктом 3.4 глави 3 розділу І Положення, У разі визнання штатною ВЛК заяви чи скарги щодо перегляду (відміни, скасування) постанови ВЛК обґрунтованою, ВЛК штатної ВЛК переглядає оскаржувану постанову ВЛК або приймає рішення про направлення на контрольне обстеження та медичний огляд ВЛК.
Таке рішення є обов`язковим до виконання та має бути реалізовано не пізніше ніж в місячний строк з дати прийняття.
У разі визнання штатною ВЛК звернення необґрунтованим, воно повертається заявнику (скаржнику) з відповідними роз`ясненнями, у строк, визначений Законом України «Про звернення громадян».
У разі прийняття рішення про направлення на контрольне обстеження та медичний огляд, військовослужбовці та інші особи, зазначені у пункті 1.2 глави 1 цього розділу, направляються для проходження медичного огляду ВЛК в інший заклад охорони здоров`я, ніж той, в якому проводився медичний огляд ВЛК, постанова якої оскаржується.
Під час звернення зі скаргою до НОМЕР_4 РВЛК позивачем надано та досліджено такий пакет військово-медичних документів:  постанови ВЛК в/ч НОМЕР_1 від 15.10.2024 № 7280;  медичної карти від 27.08.2024 № 879 (форма № 300);  консультативного висновку від 27.08.2024 № 25058;  виписки з медичної карти стаціонарного хворого № 2230 від 30.07.2024;  виписки з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 24.09.2024 № 6334; протоколу МРТ шийного відділу хребта;  протоколу МРТ поперекового відділу хребта; виписки з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 26.12.2023 № 9197; довідки про безпосередню участь у заходах із забезпечення оборони України від 11.10.2024 № 8823;  посвідчення УБД; копії документів, що підтверджують надання професійної правничої допомоги ОСОБА_1 .
За результатами  аналізу наданих матеріалів 12 РВЛК дійшла мотивованого висновку, що:
• усі результати обстежень враховано при встановленні діагнозу; усі діагнози відображено у довідці ВЛК;
• статті та пункти Розкладу хвороб, станів та фізичних вад застосовано правильно до встановленого стану здоров`я;
• наявність інших захворювань, на які посилається позивач, доказами не підтверджена (відсутні належні інструментальні та лабораторні підтвердження);
• жодних медичних документів, що за вимогами Положення зумовлюють непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку або обмежують придатність лише до окремих підрозділів (забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальні центри, медичні підрозділи, логістика, зв`язок, оперативне забезпечення, охорона), на розгляд комісії не подано.
Згідно з пунктом 6.8 глави 6 розділу ІІ Положення, на осіб, які проходять огляд амбулаторно, заводиться Картка обстеження та медичного огляду, при стаціонарному огляді — медична карта стаціонарного хворого. Огляд військовослужбовців обов`язково проводиться терапевтом, хірургом, неврологом, офтальмологом, оториноларингологом (для військовослужбовців-жінок — гінекологом), а за медичними показаннями — іншими спеціалістами. Обов`язковими є: загальний аналіз крові та сечі, ЕКГ, рентгенологічне обстеження органів грудної клітки; потребу в додаткових обстеженнях визначають лікарі за медичними показаннями.
З метою повного й обґрунтованого вирішення питання про ступінь придатності та надання відповіді на скаргу представника, НОМЕР_4 РВЛК засобами зв`язку запитала у в/ч НОМЕР_1 Картку обстеження та медичного огляду позивача.
Із  наданої картки вбачається, що позивача оглянули терапевт, хірург, невролог, офтальмолог, оториноларинголог, психіатр. Для проведення психіатричного огляду отримано усвідомлену згоду позивача.
За результатами огляду лікарем-психіатром встановлено діагноз: розлад адаптації у вигляді легко вираженого змішаного тривожно-депресивного синдрому, інсомнія, що за критеріями Положення відповідає статті 17-в Розкладу хвороб та обґрунтовує постанову «Придатний до військової служби».
Доводи апелянта  щодо не проведення додаткових методів обстеження є безпідставними, оскільки під час огляду в порядку пункту 6.8 цього Положення виконано повний обов`язковий комплекс досліджень, що підтверджується карткою обстеження та медичного огляду.
За твердженням відповідача медичних показань для призначення будь-яких додаткових досліджень не встановлено; наданий позивачем пакет документів та результати проведених медичних обстежень не містять даних, які б обґрунтовували потребу у таких обстеженнях. Сам факт незгоди із висновком ВЛК не створює та не підміняє медичних показань.
Як зазначає відповідач відсутність клінічних проявів та об`єктивних медичних даних унеможливлюють застосування до позивача положень статей (пунктів статей) Розкладу хвороб, які зумовлюють непридатність до військової служби (у тому числі тимчасової) або придатність до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони.
Доказів, які б свідчили про неповне врахування відповідачем медичних документів наданих позивачем матеріали справи не містять. Отже, суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо правомірності  рішення 12 РВЛК про визнання обґрунтованою  постанову ВЛК .
Згідно ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
За  усталеною судовою практикою, у справах, предметом спору у яких є  рішення ВЛК, суд не може здійснювати власну оцінку підставності прийняття певної постанови, оскільки суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері і тому оцінка підставності постанови ВЛК виходить за межі необхідного дослідження в контексті застосування норм матеріального права. Отже, суди вправі перевіряти законність постанови ВЛК лише в межах дотримання процедури її прийняття. Така правова позиція викладена у рішенні Запорізького окружного адміністративного суду від 30.01.2023, справа № 280/6671/22.
Також слід зазначити, що питання визначення наявності або відсутності певного діагнозу у позивача, його придатності (непридатності) до військової служби за результатами медичного обстеження є дискреційними повноваженнями військово- лікарської комісії.
Верховний Суд у постанові від 10 лютого 2022 року у справі № 160/7153/20 зазначив, що дискреційні повноваження це повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин. Дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору із будь-ким.
Поняття дискреційних повноважень наведене, зокрема, у Рекомендаціях Комітету Міністрів Ради Європи № R (80)2, відповідно до яких під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин. Отже, дискреційні повноваження - це можливість діяти за власним розсудом, в межах закону, можливість застосувати норми закону та вчинити конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними) (рішення Верховного Суду у справі № 826/10085/16).
Здійснюючи судочинство Європейський суд неодноразово аналізував наявність, межі, спосіб та законність застосування дискреційних повноважень національними органами, їх посадовими особами. Зокрема, в рішенні Європейського суду з прав людини від 17 грудня 2004 року у справі «Педерсен і Бодзгор проти Данії» зазначено, що здійснюючи наглядову юрисдикцію, суд, не ставлячи своїм завданням підміняти компетентні національні органи, перевіряє, чи відповідають рішення національних державних органів, які їх винесли з використанням свого дискреційного права, положенням Конвенції та Протоколів до неї.
Суд є правозастосовчим органом та не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належали б до компетенції такого суб`єкта владних повноважень.
Згідно  Положення № 402, ступінь придатності до військової служби визначається ВЛК після проведення медичного огляду військовослужбовців, відповідно до діагностованих хвороб, станів та фізичних вад, а також проведених додаткових методів досліджень.
Верховний Суд у постанові від 12.06.2020 у справі № 810/5009/18 зробив правовий висновок про те, що до повноважень суду не належить надання оцінки діагнозу на предмет того, чи підпадає він під дію статей Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби. Зокрема слід зазначити, що у разі наявності сумніву у позивача щодо правильності висновку стосовно ступеня його придатності до військової служби, він має право звернутися до ЦВЛК ЗС України для перегляду відповідної постанови.
Таким чином, ВЛК надано виключне право встановлення ступеню придатності до військової служби, а також вибір формулювань в яких приймаються постанови ВЛК. Жоден інший орган влади не може брати на себе відповідні повноваження.
Відповідно до ч.2 ст.  77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідачами доведено  дотримання процедури під час прийняття спірних рішень. 
На підставі зазначеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції під час розгляду  справи об`єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення без порушень норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому рішення суду першої інстанції необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Керуючись пунктом 1 частини 1 статті 315, статтями 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд, - 
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення  Харківського окружного адміністративного суду від 23.06.2025 по справі № 520/31946/24 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		В.Б. Русанова 	
Судді	   	А.О. Бегунц    Я.В. П`янова