КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД  

Апеляційне провадження: Доповідач - Ратнікова В.М.
33/824/312/2026

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ  Справа № 754/11460/25

21 січня 2026 року Київський апеляційний суд у складі судді Судової палати з розгляду цивільних справ - Ратнікової В.М.

при секретарі - Уляницькій М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Дзюби Дар'ї Володимирівни на постанову Деснянського районного суду міста Києва від 10 вересня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

Постановою Деснянського районного суду міста Києва від 10 вересня 2025 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнуто з  ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.
Не погодившись з вказаною постановою суду першої інстанції, 07 жовтня 2025 року захисник ОСОБА_1 адвокат Дзюба Дар'я Володимирівна подала до суду апеляційну скаргу, в якій просила скасувати постанову Деснянського районного суду міста Києва від 10 вересня 2025 року та закрити провадження у справі.
Також в апеляційній скарзі просила суд про поновлення строку на апеляційне оскарження.
Зазначала, що діючи в інтересах ОСОБА_2 подала у передбачений ст. 294 КУпАП строк, а саме -16 вересня 2025 року апеляційну скаргу на постанову Деснянського районного суду міста Києва від 10 вересня 2025 року.
Вказувала, що 06 жовтня 2025 року при моніторингу офіційного державного веб-сайту ЄДРСР, у справі N? 754/11460/25 було отримано інформацію, що постановою Київського апеляційного суду від 29 вересня 2025 року апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Дзюби Д.В. на постанову Деснянського районного суду міста Києва від 10 вересня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП повернуто особі, яка її подала, на підставі ч. 2 ст. 271 КУпАП, однак ні ОСОБА_1 , ні його захисник - адвокат Дзюба Д.В. копію постанови Київського апеляційного суду від 29 вересня 2025 року не отримували, ні поштою, ні у підсистемі «Електронний суд».
Зазначала, що вважає таке повернення безпідставним, оскільки відповідно до вимог ст. 26 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» ордер є достатнім документом для підтвердження повноваження адвоката.
07 жовтня 2025 року вона знову подала апеляційну скаргу на постанову суду першої інстанції, надавши до скарги крім ордера ще і копію договору про надання правничої допомоги.
Враховуючи викладене, просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Деснянського районного суду міста Києва від 10 вересня 2025 року, оскільки він пропущений із поважних причин.
За положенням ст.287 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 цього Кодексу, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.
Постанова суду про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржена в порядку, визначеному цим Кодексом.
Згідно частини 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.
В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин, цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу- ст. 289 КУпАП.
Як вбачається з матеріалів справи, 10 вересня 2025 року Деснянським районним судом міста Києва була ухвалена оскаржувана постанова.
Відповідно до даних Єдиного державного реєстру судових рішень постанова Деснянського районного суду міста Києва від 10 вересня 2025 року була надіслана судом до реєстру: 12.09.2025 року. Зареєстрована в реєстрі: 13.09.2025року. Забезпечено надання загального доступу: 15.09.2025 року.
Вперше апеляційна скарга на постанову Деснянського районного суду міста Києва від 10 вересня 2025 року була подана захисником 16 вересня 2025 року.
Постановою Київського апеляційного суду від 29 вересня 2025 року апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Дзюби Дар'ї Володимирівни на постанову Деснянського районного суду міста Києва від 10 вересня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, було повернуто особі, яка її подала.
Підставою для повернення апеляційної скарги стало те, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 271 КУпАП адвокатом Дзюбою Дар`єю  Володимирівною до апеляційної скарги не було долучено витяг з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката або обмеження її прав на вчинення окремих дій, як захисника ОСОБА_1. Не містять такого витягу і матеріали справи.
Вдруге апеляційну скаргу на постанову Деснянського районного суду міста Києва від 10 вересня 2025 року було подано 07 жовтня 2025 року до якої захисник долучила копію договору про надання правової допомоги.
З огляду на вище зазначені обставини, наявні у справі докази, та врахувавши той факт, що вперше із апеляційною скаргою на постановуДеснянського районного суду міста Києва від 10 вересня 2025 року захисник ОСОБА_1 адвокат Дзюба Дар'я Володимирівна звернулася 16.09.2025 року, тобто протягом 10-денного строку на апеляційне оскарження постанови, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови Деснянського районного суду міста Києва від 10 вересня 2025 року  слід визнати поважними та вважає можливим поновити вказаний строк.
Апеляційну скаргу захисник обгрунтовує тим, що оскаржувана постанова є незаконною, неправомірною, необгрунтованою, винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню, а справа закриттю у зв?язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
Зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення повинен відповідати вимогам ст. 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 року, та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС 06.11.2015 року № 1376.
Відповідно до вимог ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім?я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, інші відомості необхідні для вирішення справи.
Зазначає, що як вбачається із відео з боді-камер працівників поліції ОСОБА_1 не керує транспортним засобом, навіть не сидить за кермом автомобіля. ОСОБА_1 знаходиться на вулиці та розмовляє з працівниками поліції. Він неодноразово зазначає, що не керував транспортним засобом.
Вказувала на те, що ОСОБА_1 дійсно перебуває напідпитку, бо напередодні ввечері святкував день народження друга та вживав алкогольні напої. Зранку він спустився до свого автомобіля щоб взяти пачку цигарок, вирішив перевірити мастило в автомобілі, на декілька хвилин увімкнув музику в автомобілі, випадково це вийшло гучно. Він не керував та не збирався керувати транспортним засобом.
Зазначає, що працівниками поліції не зафіксовано факт керування ОСОБА_1 автомобілем, однак, вони йому пропонують пройти огляд на стан сп?яніння, яким саме способом не повідомляють. Просто кажуть, що потрібно пройти огляд, незважаючи на те, що ОСОБА_1 не був водієм, просто кажуть «треба». Не пояснюючи йому фактичних ознак сп?яніння.
Вказувала на те, що відео, яке долучено до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, починається об 09:52 год. У додатках до протоколу наявні письмові пояснення свідка ОСОБА_3 від 02 липня 2025 року, які відібрані об 09 год. 20 хв., поліцейським роти № 2, батальйону № 2 полку № 2 УПП в м. Києві ДПП Василенко С.М. , хоча у самому протоколі серії ЕПР1 № 378920 від 02 липня 2025 року зазначено, що свідки чи потерпілі не залучалися».
Зазначає, що за її клопотанням у судовому засіданні суду першої інстанції були допитані свідки: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , які були свідками події, що відбулася 02 липня 2025 року у дворі за адресою: м.Київ, проспект Червоної калини, 1, які у судовому засіданні детально розповіли про обставини події та підтвердиди, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом. Однак вказані пояснення суд першої інстанції навіть не описав у своїй постанові.
Окрім того, у судове засідання, яке було призначено на 03 вересня 2025 року судом викликалась свідок ОСОБА_3 , пояснення якої наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, однак, остання у судове засідання не з?явилась, поважність причин неявки суду не повідомила.
Вказує на те, що суд за власною ініціативою зателефонував ОСОБА_3 та попросив її надати покази у судовому засідання за допомогою власних технічних засобів, щодо події, яка відбулась 02 липня 2025 року. 
10 вересня 2025 року у судовому засіданні за допомогою власних технічних засобів була допитана свідок ОСОБА_8 , яка суду показала, що вона постійно проживає у Сумській області разом з чоловіком. За адресою: АДРЕСА_1 проживають її батьки. По відеозв?язку вона не може розгледіти особу щодо якої слухається справа, не може по зовнішнім ознакам впізнати її так як 02 липня 2025 року вона бачила особу лише з третього поверху квартири, де проживають її батьки і не впевнена, що це саме ця особа і що вона її впізнає. 02 липня 2025 року зранку вона почула на вулиці гучну музику, виглянула у вікно та побачила під вікном автомобіль в якому сидів чоловік на водійському сидінні, потім він вийшов з машини та на її погляд він був у стані алкогольного сп?яніння. Вона припустила, що ця особа збирається кудись їхати на автомобілі та викликала поліцію, щоб вони не дали йому поїхати. Зазначила, що вона взагалі не хотіла надавати ніяких письмових пояснень, однак, її вмовили працівники поліції. Вона не думала, що їй прийдеться приймати участь у судовому засіданні. 
Апелянт вказувала на те, що з відеоматеріалів, які були долучені до матеріалів справи вбачається, що вони не містять безперервної фіксації події, відеозапис із реєстратора з моменту початку переривається багато разів, що свідчить про те, що відеозапис змінювався (коригувався) особою, яка копіювала відеозапис та DVD диск, що прямо заборонено Інструкцією.
Зазначає, що для визнання особи винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП обов?язковими для доведення у своєму взаємозв?язку та сукупності підлягають наступні обставини: законність вимоги щодо проходження огляду на стан сп?яніння; дотримання процедурного (процесуального) порядку пропозиції проходження огляду на стан сп?яніння; факт відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від проходження такого огляду; а також факт керування особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, транспортним засобом. У разі недоведеності будь-якої з вищевказаних обставин в діях особи не може бути встановлено склад правопорущення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУПАП.
З огляду на вищевикладене, при оформленні матеріалів даної справи відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП інспектором поліції, на думку апелянта, допущено грубе порушення вимог чинного законодавства, в яких закріплено порядок огляду водіїв на стан сп?яніння. Крім того, відсутні докази керування ОСОБА_1 автомобілем «Hundai Sonata», державний номерний знак НОМЕР_1 . У матеріалах справи відсутній відеозапис працівників поліції, який би підтверджував саме факт керування особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, транспортним засобом. Разом з тим, відсутня безперервність фіксації події правопорушення.
ОСОБА_1 не погоджувався пройти огляд на стан сп?яніння тому, що не був водієм та не керував транспортним засобом, про що неодноразово повідомляв працівникам поліції. 
Вважає, що поза увагою судді першої інстанції залишилось те, що матеріали справи не містять доказів, які указували б на те, що ОСОБА_1 02 липня 2025 року, о 09:20 годині, на проспектіЧервоної Калини, біля будинку 1, дійсно керував транспортним засобом «Hundai Sonata», державний номерний знак НОМЕР_1 . 
Сам факт перебування особи біля автомобіля чи навіть у салоні транспортного засобу не підтверджує факт керування нею вказаним транспортним засобом (постанова Верховного Суду від 20.03.2018 у справі № 522/169/17, постанова від 24.04.2019 у справі №712/4575/18). 
Зазначає, що матеріали справи не містять також пояснень будь-яких свідків, які би підтвердили факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Наведене указує на те, що поліцейськими на місці події факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом встановлений не був, автомобіль був припаркований біля будинку № 1 на просп. Червоної Калини у місті Києві, а тому підстав для складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП у поліцейських не було, оскільки керування транспортним засобом є складовою ознакою об?єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. 
Однак, склавши у порушення вимог ч. 1 ст. 130, ст. 254 і ст. 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення і, скерувавши його до суду, інспекторами УПП не було зазначено будь-яких доказів, якими би підтверджувався факт керування   ОСОБА_1 транспортним засобом, що є необхідним для притягнення його до відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП.
Наведене дає підстави стверджувати про те, що факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у ході провадження у цій справі доведений не був, а тому у ході розгляду справи не доведено наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
Вважає, що суд першої інстанції безпідставно поклав у основу своєї постанови лише письмові пояснення свідка  ОСОБА_3  та її припущення, так як свідок не змогла впізнати ОСОБА_1 , як особу, яку вона бачила біля автомобіля 02 липня 2025 року, а також  протокол інспектора УПП, що не є достатніми доказами факту керування особою транспортним засобом.
Крім того, суддя першої інстанції у своїй постанові зазначила, що на дослідженому відео частково зафіксована свідок ОСОБА_3 , яка надавала працівнику поліції пояснення. Однак, детально оглянувши та дослідивши відео з реєстраторів працівників УПП, яке було долучено до матеріалів справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , сторона апелянта переконана, що ні в одному фрагменті відео свідок ОСОБА_3 не зафіксована, на відео не видно, що вона перебуває на вулиці та надає письмові пояснення працівнику поліції, як це зазначила суддя першої інстанції у своїй постанові.
В судовому засіданні апеляційного суду особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисник адвокат Дзюба Дар?я Володимирівна повністю підтримали доводи апеляційної скарги та просили скаргу задвольнити.
Представник Київської міської прокуратури в судове засідання не з?явився. Про день та час розгляду справи апеляційним судом прокуратура повідомлена у встановленому законом порядку, участь свого представника в судовому засіданні не забезпечила, а тому суд вважає можливим розгляд справи у відсутності представника прокуратури.
У судовому засіданні 14.01.2026 року ОСОБА_1 зазначав про обставини події, що сталася 02.07.2025 року наступне. Того дня він вийшов зранку за цигарками у машину, «на похмілля». Вийшов із під'їзду купити пачку цигарок і йшов назад і сусідка йому сказала подивись під машину в тебе щось тече. Дійсно, під машиною була калюжа. Він сів у машину, відкрив капот, автоматично під час відкриття дверей гучно включилась музика. Вийшов з машини, провірив масло і виключив музику. Потім з'явилась поліція. Зазначав, що не їхав, відкрив лише двері. Вважає, що поліція приїхала на гучну музику. Машина стояла під будинком. Зазначає, що були свідки, що підтверджують, що він не їхав. Тікав від поліції бо злякався, що поб'ють.
Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_1 адвоката Дзюби Дар`ї Володимирівни не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Початок форми

Кінець форми

Початок форми

Кінець форми

Початок форми

Кінець форми

Початок форми

Кінець форми

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Стаття 252 КУпАП визначає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. 
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Розділом 2 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України 10.10.2001 року за №1306 передбачено обов`язки водіїв транспортних засобів.
Пунктами 1.3 та 1.9 Правил дорожнього руху встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Приписами частини першої статті 130 КУпАП передбачена відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними і допустимими доказами.
Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та, накладаючи на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, суд першої інстанції зазначав що, незважаючи на невизнання  ОСОБА_1 своєї винуватості у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, його винуватість підтверджується належними та допустимими доказами, наявними в матеріалах справи, які дослідженні у судовому засіданні, а саме:
- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №378920 від 02.07.2025 (а.с. 2);
- даними направлення на огляд  ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 02.07.2025 (ас. 6);
- даними письмових пояснень свідка ОСОБА_3 від 02.07.2025 року, яка пояснила, що вона 01.07.2025 року, перебуваючи вдома за адресою: пр-т Червоної Калини, 1, приблизно о 09:20 - 09:30, почула під вікнами гучну російську музику. Визирнувши у вікно вона побачила, як під`їхав автомобіль чорного кольору «Хюндай»,номерний знак НОМЕР_1 . З водійської сторони вийшов чоловік, який ледве тримався на ногах, дуже схожий на стан алкогольного сп`яніння, у салатовій (яскравій) футболці. Викликала поліцію, щоб він в подальшому не здійснював рух (а.с. 7);
- даними DVD-R диску з відеозаписом з нагрудних камер поліцейських, які долучені до матеріалів справи (а.с. 9) та досліджені безпосередньо у судовому засіданні, зі змісту якого вбачається, що  ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку; просив працівників патрульної поліції вимкнути бодікамеру та не здійснювати запис; намагався втікти від працівників патрульної поліції; просив відпустити та не складати протокол.
Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Згідно протоколу серії ЕПР 1№ 378920, складеного поліцейським взводу 1, роти 2, батальйону 2, полку 2 УПП в місті Києві капралом поліції Ільєнко А.С., 02.07.2025 року, о 09:20 год, в м. Києві на проспекті Червоної калини, 1 гр. ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) керував транспортним засобом HUNDAI Sonata ДНЗ НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп?яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення крординації рухів). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп?яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, що зафіксовано на технічний засіб відеозапису, а саме: на нагрудний персональний відеореєстратор Motorola VB-400 N?477749. Чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.
До протоколу додані: направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного, чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до КНП КМНКЛ «Соціотерапія», пояснення, відеозапис з портативного реєстратора.
Дослідивши вказані докази суд встановив наступне.
З наявного в матеріалах справи направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного, чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції вбачається, що ОСОБА_1 направляється до КНП КМНКЛ «Соціотерапія» для проходження огляду на стан сп'яніння так як у нього виявлені ознаки сп`яніння:запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів. Огляд не проводився. 
Із пояснень свідка ОСОБА_3 вбачається, що в м. Києві, по проспекту Червоної калини,1, перебуваючи вдома, приблизно о 09 год. 20 хв. -09 год. 30 хв., почула під вікном гучну рос. музику. Визирнула у вікно і побачила як під'їхав автомобіль чорного кольору «Хюндай», номерний знак НОМЕР_1 . З водійської сторони вийшов чоловік, який ледве тримався на ногах (дуже схоже на стан алкогольного сп'яніння) в салатовій (яскравій) футболці. Викликала поліцію, щоб він в подальшому не здійснював рух.
Будь-яких невідповідностей протоколу про адміністративне правопорушення, складеного стосовно ОСОБА_1 , вимогам ст. 256 КУпАП судом не встановлено.
В свою чергу, наведені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повністю підтверджуються іншими доказами наявними у матеріалах справи.
З об`єктивної сторони адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 КУпАП, може проявлятись у відмові особи, яка керує транспортним засобом, на вимогу працівника поліції від проходження в установленому порядку огляду на місці за допомогою спеціальних технічних засобів та/або в закладі охорони здоров`я для визначення стану алкогольного чи наркотичного сп`яніння, а суб`єктивна сторона передбачає умисну форму вини.
Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому ст. 266 КУпАП, відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року №1452/735 та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17 грудня 2008 року №1103.
За правилами ч. ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Згідно з п. 2 Інструкції № 1452/735 та п. 2 Порядку № 1103 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Відповідно до п.4 Інструкції ознаками алкогольного сп'яніння є запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
Відповідно до п. 7 вказаної Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Отже, відмова водія від проходження огляду на стан, зокрема, алкогольного сп`яніння, є підставою для притягнення його до відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП.
З долученого до матеріалів справи в якості доказу відеозапису події з портативної камери поліцейського вбачається, що працівники поліції встановлюють особу чоловіка у салатовій футболці. Це ОСОБА_1 .
На запитання працівника поліції, чи буде ОСОБА_1 проходити огляд на стан алкогольного сп?яніння за допомогою приладу Драгеа, останній повідомив, що не їхав (час на відео 09:54:15).
В подальшому ОСОБА_1 почав знімати все на власний мобільний телефон, кілька разів повторив, що не їхав та намагався утекти від працівників поліції у під'їзд, однак поліцейські йому завадили.
ОСОБА_1 пояснював, що приїхав тверезий годину назад, а потім випив, на пропозицію працівників поліції показати з чого пив, казав що потрібно пройти в магазин ( час на відео 09:57:54).
ОСОБА_1 продовжує говорити, що не їхав, а сидів слухав музику та просив поліцейських його відпустити.
Працівник поліції та ОСОБА_1 сіли у патрульну машину, де поліцейський ще раз запитав, чи буде водій проходити огляд на стан сп'яніння, на що останній лише нецензурно висловлювався, та казав що нікуди не їхав ( час на відео 10:30:44).
Протягом певного часу працівник поліції та ОСОБА_1 знаходились в машині, де останній вів себе агресивно та висловлювався нецензурною лайкою.
В машині ОСОБА_1 повідомляв, що за кермом був інший чоловік, його друг та був тверезий ( час на відео 10:48:50).
Також водій зазначив, що вийшов відкрив машину і його затримали (час на відео 10:51:07). Пізніше водій повідомив, що не їхав, а вийшов перевірити масло в машині (час на відео 10:51:39).
На запитання працівника поліції, чи погоджується водій пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння, останній зазначав, що не керував автомобілем (час на відео 11:00:30). 
Поліцейський повідомив, що відносно водія буде складено адміністративний протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП ( час на відео 11:01:30).
Працівником поліції було проведено поверхневу перевірку особи.
В подальшому, зі сторони водія ОСОБА_1 в сторону працівників поліції звучали крики та нецензурна лайка.
Водій був доставлений до ТЦК, оскільки за повідомленням поліцейських перебував у розшуку.
Аналіз вказаних відеозаписів, що були долучені як докази до матеріалів справи, свідчить про те, що факт відмови ОСОБА_1  від проходження огляду на стан алкогольногосп`яніння у запропонований працівником поліції спосіб повністю підтверджується встановленими суддею суду першої інстанції обставинами справи про адміністративне правопорушення та знайшов своє підтвердження під час перегляду справи апеляційним судом. Така відмова було зафіксована на бодікамеру працівника поліції.
При цьому, апеляційний суд зауважує, що  ОСОБА_1 зобов`язаний був виконати вимогу працівника поліції про проходження огляду на стан сп`яніння незалежно від його згоди чи незгоди із діями поліції. Зазначене прямо передбачено абз. 3 ч. 2 ст. 16 Закону України «Про дорожній рух», які покладають на водія безумовний обов`язок виконати передбачені законом вимоги поліції, в тому числі,про проходження огляду на стан сп`яніння.
Долучені до матеріалів справи відеозаписисвідчать про дотримання працівниками поліції вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1452/735 від 09 листопада 2015 року під час проведення огляду водія ОСОБА_1 .
Відеозапис є одним із об`єктивних доказів у справі про адміністративне правопорушення, оскільки на ньому зафіксована подія правопорушення.  
Відеозаписи суд оцінює в сукупності з іншими дослідженими судом та наведеними в даній постанові доказами, і така сукупність належних та допустимих доказів свідчить про беззаперечну доведеність вини  ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Усім зазначеним доказам, а саме: протоколу серії ЕПР1 №378920, направленню від 02.07.2025 року, поясненням свідка ОСОБА_3 , відеозапису з нагрудної камери працівника поліції, суд першої інстанції надав належну оцінку та законно визнав винним ОСОБА_1 у порушенні пункту 2.5 Правил дорожнього руху та вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги щодо того, що поза увагою судді першої інстанції залишилось те, що матеріали справи не містять доказів, які указували б на те, що ОСОБА_1 02 липня 2025 року, о 09:20 годині, на проспектіЧервоної Калини, біля будинку 1, дійсно керував транспортним засобом «Hundai Sonata», державний номерний знак НОМЕР_1 , cуд апеляційної інстанції відхиляє з огляду на наступне.
Як вбачається із досліджених матеріалів справи, а саме, із письмових пояснень ОСОБА_3 , АДРЕСА_1 , перебуваючи вдома, приблизно о 09 год. 20 хв. -09 год. 30 хв., вона почула під вікном гучну рос. музику. Визирнула у вікно і побачила, як під'їхав автомобіль чорного кольору «Хюндай», номерний знак НОМЕР_1 . З водійської сторони вийшов чоловік, який ледве тримався на ногах (дуже схоже на стан алкогольного сп'яніння) в салатовій (яскравій) футболці. Викликала поліцію, щоб він в подальшому не здійснював рух.
Вказані письмові пояснення свідок ОСОБА_3 підтвердила, буду допитаною в судовому засіданні суду першої інстанції в режимі відеоконференції. Вказала, що вона бачила, як по прибудинковій території їхав автомобіль, з якого зі сторони водія вийшла особа з явними ознаками сп'яніння.
Вказані пояснення ОСОБА_3 стороною захисту спростовано не було.
Окрім того, клопотання про допит вказаного свідка - ОСОБА_3 у суді апеляційної інстанції, з метою підтвердження чи спростовування її показів, заявлено не було.
Як вбачається із дослідженого відеозапису із нагрудної камери працівника поліції під час розмови ОСОБА_1 із працівниками поліції останній повідомляв, що приїхав тверезий час назад, а потім випив, на пропозицію працівників поліції показати з чого пив, казав що потрібно пройти в магазин ( час на відео 09:57:54). Потім ОСОБА_1 продовжував говорити, що не їхав, а сидів слухав музику та просив поліцейських його відпустити.
В патрульній машині ОСОБА_1 повідомляв, що за кермом був інший чоловік, його друг та був тверезий ( час на відео 10:48:50).
Також водій зазначив, що вийшов, відкрив машину і його затримали ( час на відео 10:51:07). Пізніше водій повідомив, що не їхав, а вийшов перевірити масло в машині (час на відео 10:51:39).
У судовому засіданні ОСОБА_1 зазначив, що того дня вийшов зранку за цигарками у машину, «на похмілля». Вийшов із під'їзду купити пачку цигарок, йшов назад і сусідка йому сказала, подивись під машину, в тебе щось тече. Дійсно під машиною була калюжа. Сів у машину, відкрив капот, автоматично під час відкриття дверей гучно включилась музика. Вийшов з машини, провірив масло і виключив музику. Потім з'явилась поліція. Зазначав, що не їхав, відкрив лише двері. Поліція приїхала на гучну музику. Машина стояла під будинком. Зазначає, що були свідки, що підтверджують що він не їхав. Тікав від поліції бо злякався, що поб'ють.
Така кількість версій події, що відбулася 02.07.2025 року, приблизно 09:30, озвучених ОСОБА_1 , на думку суду свідчить лише про бажання ОСОБА_1 ввести в оману суд про дійсні обставини подій того дня, та про бажання уникнути відповідальності за вчинене правопорушення.
Безпідставними суд апеляційної інстанції також вважає посилання апелянта на те, що з відеоматеріалів, які були долучені до матеріалів справи вбачається, що вони не містять безперервної фіксації події, відеозапис із реєстратора з моменту початку переривається багато разів, що свідчить про те, що відеозапис змінювався (коригувався) особою, яка копіювала відеозапис та DVD диск, що прямо заборонено Інструкцією, з огляду на наступне.
Відповідно до Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України № 1026 від 18.12.2018 року, зареєстрованого в МЮ України за № 28/322999 від 11.01.2019 року, портативний відеореєстратор - пристрій, призначений для запису, зберігання та відтворення відеоінформації, технічні характеристики та особливості конструкції якого дають змогу закріпити його на форменому одязі поліцейського. Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища.
Разом з тим, ні діючим законодавством, ні вищезазначеною Інструкцією не передбачено приєднання до матеріалів адміністративного провадження повного відеозапису з початку виконання службових обов`язків поліцейським. В даному випадку до матеріалів адміністративного провадження приєднаний запис, який стосується безпосередньо відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння.
Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Отже, ст. 251 КУпАП встановлені джерела доказів у справах про адміністративні правопорушення. При цьому, вказаною нормою закону не встановлено вичерпний перелік документів чи інших джерел інформації, які можуть бути доказами.
Таким чином, відеозапис, що міститься в матеріалах справи та який містить фактичні дані щодо обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, є належним доказом у справі про адміністративне правопорушення, як це передбачено ст. 251 КУпАП.
З вказаного відеозапису чітко вбачається, що на ньому зафіксовано, що на пропозицію працівника поліції пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння водій ОСОБА_1 відмовився. ОСОБА_1 не заперечував, що на вказаному відео він та його транспортний засіб.
Підстави вважати вказаний відеозапис неналежним та недопустимим доказом у суду апеляційної інстанції відсутні, оскільки на ньому зафіксовані процесуальні дії, що підтверджують порушення вимог п. 2.5 ПДР ОСОБА_1 .
Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду про доведеність вини ОСОБА_1  у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки відмова від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння є порушенням вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху і утворює самостійний склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Будь - яких істотних та переконливих доводів, які б спростовували висновки судді суду першої інстанції, викладені в оскаржуваній постанові, про доведеність вини ОСОБА_1 та могли б бути підставою для її скасування або зміни, скаржником не наведено та під час апеляційного перегляду не встановлено. Такі доводи апеляційної скарги фактично зводяться до незгоди апелянта із прийнятою суддею постановою, проте висновків судді не спростовують. Відмова від проходження огляду на стан сп`яніння на вимогу поліцейського є окремим видом відповідальності за порушенням вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху та є закінченим правопорушенням.
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» («O'Halloran and Francis v. the United Kingdom») від 2 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Суд першої інстанції згідно з вимогами ст.ст.245, 252, 280 КУпАП всебічно, повно і об`єктивно з`ясував обставини вчиненого правопорушення і виніс постанову, зміст якої відповідає вимогам ст.283 КУпАП, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому відсутні правові підстави для задоволення апеляційної скарги захисника ОСОБА_1 адвоката Дзюби Дар`ї Володимирівни.
Керуючись, ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -
п о с т а н о в и в :
Поновити захиснику ОСОБА_1 адвокату Дзюбі Дар`ї Володимирівні строк на апеляційне оскарження постанови Деснянського районного суду міста Києва від 10 вересня 2025 року.
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Дзюби Дар`ї Володимирівни залишити без задоволення.
Постанову Деснянського районного суду міста Києва від 10 вересня 2025 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя: