ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2025 р.	Справа № 480/2455/20	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Любчич Л.В.,
Суддів: Спаскіна О.А. ,  Присяжнюк О.В. ,
за участю секретаря судового засідання Труфанової К.М.

          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області на ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 07.10.2025, головуючий суддя І інстанції: Л.М. Опімах, вул. Герасима Кондратьєва, 159, м. Суми, 40602,  по справі № 480/2455/20
          за позовом           ОСОБА_1  
          до          Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області                  
          про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 16.03.2021 по справі № 480/2455/20 адміністративний позов ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (далі - ГУ ПФУ в Сумській області) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії – задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ПФУ в Сумській області № 13 від 30.03.2020 про відмову ОСОБА_1 у проведенні перерахунку пенсії за вислугу років.
Зобов`язано ГУ ПФУ в Сумській області з 13.12.2019 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 №1697-VII на підставі довідки прокуратури Сумської області від 13.03.2020 №18-372вих20 з виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії.
Стягнуто на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в сумі 840,80 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області.
У задоволенні інших вимог - відмовлено.
10.09.2025 представником Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції подано до Сумського окружного адміністративного суду заяву про зміну способу і порядку виконання рішення, з проханням встановити порядок виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 12.05.2021, шляхом стягнення з ГУ ПФУ в Сумській області на користь ОСОБА_1 заборгованості в сумі 87036,52 грн нарахованих коштів. 
Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2025 по справі № 480/2455/20 заяву Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зміну способу і порядку виконання судового рішення задоволено.
Змінено спосіб і порядок виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 16.03.2021 у справі №480/2455/20 за позовом ОСОБА_1 до ГУ ПФУ в Сумській області про визнання протиправним і скасування рішення, зобов`язання вчинити дії шляхом стягнення з ГУ ПФУ на користь ОСОБА_1    заборгованості   у розмірі 87036,52 грн.
Відповідач, не погодившись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 07.10.2025 по справі № 480/2455/20 та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зміну способу і порядку виконання судового рішення.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги, відповідач вказує, що 07 липня 2025 року ухвалою Сумського окружного адміністративного суду було змінено спосіб виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 16.03.2021 у справ № 480/2455/20 за позовом ОСОБА_1 до ГУ ПФУ в Сумській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, встановивши новий спосіб виконання судового рішення в частині виплати заборгованості по перерахованій пенсії, а саме: "Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Сумські області на користь ОСОБА_1 заборгованість п перерахованій пенсії за період з 13.12.2019 по 31.04.2021 на загальну суму 87036,52 грн.". У вказаній ухвалі суд констатував, що рішення від 16.03.2021 фактично виконане боржником у частині перерахунку пенсії, а сума заборгованості становить 87 036,52 грн. Суд визнав, що виплата цієї суми буде здійснена після надходження бюджетних коштів, і таким чином визначив конкретний порядок подальшого контролю за виконанням рішення.
Водночас, не зважаючи на те, що питання зміни способу виконання вже було вирішене, 07 жовтня 2025 року Сумський окружний адміністративний суд повторно розглянув заяву державного виконавця та ухвалив нове рішення про зміну способу і порядку виконання того самого судового рішення, визначивши аналогічний до попередньої ухвали порядок та спосіб виконання рішення суду. Таким чином, апелянт стверджує, що фактично суд повторно ухвалив рішення з одного і того ж питання, яке вже було остаточно вирішене попередньою ухвалою.
Апелянт наполягає, що суд першої інстанції безпідставно застосував повторну зміну способу виконання, чим порушив послідовність і сталість судового процесу. Така практика суперечить принципу правової певності, який означає передбачуваність судових рішень і стабільність їх правових наслідків. Окремо відповідач наголосив, що прийняття нової ухвали від 07.10.2025 створює реальний ризик подвійного стягнення однієї і тієї ж суми. На момент винесення нової ухвали вже існувала чинна ухвала від 07.07.2025, яка передбачала виконання рішення шляхом контролю за виплатою зазначеної заборгованості у встановленому законом порядку. Внаслідок прийняття повторного рішення про стягнення тієї ж суми на користь того ж стягувача утворюється ситуація, коли органи Державної казначейської служби можуть здійснити дублююче списання коштів, адже обидві ухвали є виконавчими документами. Така ситуація не лише порушує принцип єдиного виконання судового рішення, а й може призвести до неправомірного відчуження державних коштів та створення штучної заборгованості Пенсійного фонду України. 
З урахуванням викладеного, відповідач вважає, що оскаржувана ухвала є необґрунтованою, винесеною з порушенням норм матеріального та процесуального права, з перевищенням повноважень суду і без врахування попередньо ухвалених судових рішень у тій самій справі, відтак підлягає скасуванню.
Позивач правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.
Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 16.03.2021 по справі № 480/2455/20, зокрема, зобов`язано ГУ ПФУ в Сумській області з 13.12.2019 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 №1697-VII на підставі довідки прокуратури Сумської області від 13.03.2020 №18-372вих20 з виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії.
Вказане рішення набрало законної сили 16.04.2021, що підтверджується даними програми "Діловодство спеціалізованого суду (ДСС)".
Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 07 липня 2025 року по справі №480/2455/20 було відмовлено у прийнятті звіту ГУ ПФУ в Сумській області про виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 16.03.2021 у справі № 480/2455/20.
Звільнено керівника ГУ ПФУ в Сумській області від сплати штрафу.
Змінено спосіб виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 16.03.2021 у справі № 480/2455/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, встановивши новий спосіб виконання судового рішення в частині виплати заборгованості по перерахованій пенсії, а саме: "Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (вул. Пушкіна, 1, м. Суми, 40009, код ЄДРПОУ 21108013) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , і.н. НОМЕР_1 ) заборгованість по перерахованій пенсії за період з 13.12.2019 по 31.04.2021 на загальну суму 87036,52 грн.".
10.09.2025 представником Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції подано до Сумського окружного адміністративного суду заяву про зміну способу і порядку виконання рішення, з проханням встановити порядок виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 12.05.2021, шляхом стягнення з ГУ ПФУ в Сумській області на користь ОСОБА_1 заборгованості в сумі 87036,52 грн нарахованих коштів. 
Задовольняючи вказану заяву Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, подану в порядку статті 378 КАС України, суд першої інстанції, встановивши, що рішення Сумського окружного адміністративного суду від 16.03.2021 по справі № 480/2455/20 виконане боржником лише в частині перерахування розміру пенсії, а в частині виплати заборгованості, розмір якої становить 87036,52 грн – ні, з огляду на імператив частини третьої статті 378 КАС України, дійшов висновку про наявність достатніх фактичних та юридичних підстав для зміни способу і порядку виконання судового рішення у даній справі.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає таке.
Згідно зі статтею 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.
Відповідно до частини 2 статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
В силу приписів статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Таким чином, рішення суду, яке набрало законної сили є обов`язковим для учасників справи. Це забезпечується, в першу чергу, через примусове виконання судових рішень відповідно до Закону України "Про виконавче провадження".
За визначенням, наведеним у статті 1 Закону України від 02.06.2016 № 1404-VІІІ “Про виконавче провадження” (далі Закон - 1404-VІІІ), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Згідно з частиною 3 статті 33 Закону № 1404-VIII за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень, мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.
Порядок виконання рішень судів про стягнення коштів з державних органів регулюється Законом України “Про гарантії держави щодо виконання судових рішень”.
Відповідно до частини першої статті 3 Закону України “Про гарантії держави щодо виконання судових рішень” від 05 червня 2012 року № 4901-VI (далі - Закон № 4901-VI), виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.
За приписами статті 7 Закону № 4901-VI виконання рішень суду про зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за якими є державний орган, державне підприємство, юридична особа, здійснюється в порядку, встановленому Законом України “Про виконавче провадження” з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом.
У разі якщо рішення суду, зазначені в частині першій цієї статті, не виконано протягом двох місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, крім випадків, коли стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій, державний виконавець зобов`язаний звернутися до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення.
Тобто з приведеного вище вбачається, що звернення до суду у зазначеній категорії справ є обов`язком державного виконавця, який виникає через два місяці з дня відкриття виконавчого провадження за умови, що рішення суду не виконане, а стягувач не чинить перешкоди провадженню виконавчих дій.
Під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у встановленими раніше порядку і способом. Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.
Поняття спосіб і порядок виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке реалізується у виконавчому провадженні. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем.
Порядок та підстави для зміни способу, порядку та встановлення строку виконання судового рішення закріплені статтею 378 КАС України.
Водночас, з 19 грудня 2024 року набрав чинності Закон України від 21 листопада 2024 року № 4094-ІХ “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення положень про судовий контроль за виконанням судових рішень” (далі - Закон № 4094-ІХ), яким статтю 378 КАС України викладено у новій редакції, а КАС України доповнено статтями 381-1, 382-1, 382-2, 382-3.
При цьому, згідно із пунктом 2 Розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону № 4094-IX, справи у судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цим Законом, розглядаються з урахуванням особливостей, що діють після набрання чинності цим Законом.
Так, відповідно до частини 1 статті 378 КАС України (в редакції Закону № 4094-IX) за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувана чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.
Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (абзац 1 частини 3 статті 378 КАС України).
Згідно із абзацом 2 частини 3 статті 378 КАС України (в редакції Закону № 4094-IX), невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили, щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг протягом двох місяців з дня набрання законної сили судовим рішенням є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 16.03.2021 у справі №480/2455/20, яке набрало законної сили 16.04.2021, зобов`язано ГУ ПФУ в Сумській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років з 13.12.2019 із виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії.
У подальшому ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 07.07.2025 у цій самій справі, постановленою в порядку статті 378 КАС України, судом першої інстанції було  вирішено питання зміни способу виконання вказаного судового рішення, визначивши його виконання шляхом стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області на користь ОСОБА_1 заборгованості по перерахованій пенсії у розмірі 87 036,52 грн. При цьому судом було встановлено, що рішення суду виконано боржником у частині перерахунку пенсії, однак не виконано в частині виплати нарахованої заборгованості.
Отже, на момент звернення Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції із заявою від 10.09.2025 питання зміни способу виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 16.03.2021 уже було вирішене, а ухвала суду від 07.07.2025 була (та є) чинною та підлягала виконанню в установленому законом порядку.
Водночас, постановляючи ухвалу від 07.10.2025, суд першої інстанції повторно застосував положення статті 378 КАС України та знову визначив спосіб виконання того самого судового рішення шляхом стягнення з того самого боржника на користь того самого стягувача тієї ж суми заборгованості, не встановивши жодних нових фактичних чи правових обставин, які виникли після ухвалення судового рішення від 07.07.2025 та унеможливлювали його виконання у вже визначений спосіб.
Колегія суддів зазначає, що зміна способу і порядку виконання судового рішення має виключний характер та допускається лише за наявності обставин, які об`єктивно перешкоджають його виконанню у визначений судом спосіб. Повторне вирішення одного й того самого процесуального питання за відсутності нових обставин суперечить принципу правової визначеності та не узгоджується із завданням адміністративного судочинства щодо забезпечення стабільності судових рішень.
Крім того, існування двох ухвал суду першої інстанції, які передбачають стягнення з боржника однієї й тієї ж суми заборгованості, створює ризик подвійного виконання судового рішення, що є неприпустимим та може призвести до неправомірного списання бюджетних коштів.
Зважаючи на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції, приймаючи ухвалу від 07.10.2025, неправильно застосував норми процесуального права, зокрема статтю 378 КАС України та не врахував чинну ухвалу від 07.07.2025 по даній справі.
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 315 КАС України суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Згідно з підпунктом 1, 4 частини 1 статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
З огляду на вищезазначене, колегія суддів дійшла висновку, що ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2025 року по справі № 480/2455/20 слід скасувати та ухвалити постанову, якою відмовити у задоволенні заяви Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зміну способу і порядку виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 16.03.2021 у справі №480/2455/20.
Керуючись ч. 4 ст. 229, ч. 4 ст. 241, ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 326-329, 378 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області  задовольнити.
Ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2025 року по справі № 480/2455/20  скасувати.
Ухвалити постанову, якою відмовити у задоволенні заяви Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зміну способу і порядку виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 16.03.2021 у справі №480/2455/20. 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 		Л.В. Любчич	
Судді	   	О.А. Спаскін    О.В. Присяжнюк   	
Повний текст постанови складено  19.12.2025 року