ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/265/23 Суддя (судді) першої інстанції: Колеснікова І.С.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2026 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
судді-доповідача Аліменка В.О., 
суддів Бєлової Л.В., Кучми А.Ю., 
за участю секретаря Коренко Ю.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у місті Києві на рішення Київського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2025 р. у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРЕЙД ЕНЕРДЖІ СОЛЮШН" до Головного управління ДПС у місті Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення

В С Т А Н О В И Л А

Товариство з обмеженою відповідальністю «ТРЕЙД ЕНЕРДЖІ СОЛЮШН» звернулось до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №289710411 від 28.10.2022 форми "Н" про зобов`язання сплатити суму штрафних санкцій у розмірі 1 707 155, 21 грн.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 03.04.2025 ухвалено змінити предмет адміністративного позову Товариство з обмеженою відповідальністю "ТРЕЙД ЕНЕРДЖІ СОЛЮШН" до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, виклавши позовні вимоги в наступній редакції:
- визнати дії Головного управління ДПС у м. Києві по не направленню податкового повідомлення-рішення форми «Н» від 25.01.2023 року №72310411 на адресу товариства з обмеженою відповідальністю «ТРЕЙД ЕНЕРДЖІ СОЛЮШН», ідентифікаційний код 42814997 протиправними;
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві форми «Н» від 25.01.2023 №72310411.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2025 року адміністративний позов задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність Головного управління ДПС у м. Києві щодо не направлення податкового повідомлення-рішення форми «Н» від 25.01.2023 №72310411 на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРЕЙД ЕНЕРДЖІ СОЛЮШН».
У задоволенні решти позовних вимог – відмовлено.
Не погодившись із рішенням суду, відповідач – Головне управління ДПС у м. Києві звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. 
Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, які з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ГУ ДПС у м. Києві проведено камеральну перевірку своєчасності реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі також - ЄРПН) ТОВ «ТРЕЙД ЕНЕРДЖІ СОЛЮШН», за результатами якої складено акт від 06 жовтня 2022 року за № 29667/Ж5/26-15-04-11-03/42814997.
Актом перевірки встановлено порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, визначених пунктом 201.10 статті 201, підпунктом 69.2 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України (далі – ПК України).
На підставі акту перевірки, відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення №289710411 від 28.10.2022 форми «Н» про зобов`язання сплатити суму штрафних санкцій у розмірі 1 707 155,21 грн.
Податкове повідомлення-рішення №289710411 від 28.10.2002 форми «Н» про зобов`язання сплатити суму штрафних санкцій у розмірі 1 707 155, 21 грн. скасовано рішенням про результати розгляду скарги позивача від 09.01.2023 №755/6/99-00-06-03-01-06, а саме, в рішенні зазначено: «ППР ГУ ДПС у м. Києві від 28.10.2022 №289710411 підлягає скасуванню в частині застосованих штрафних санкцій у сумі 1 706 778,92 грн.».
Відповідно до податкового повідомлення-рішення форми «Н» від 25.01.2023 №72310411, винесеного ГУ ДПС у місті Києві, позивачу, за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, визначено зобов`язання сплатити суму штрафних санкцій у розмірі 376, 29 грн.
14.02.2025 від Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на адресу позивача надійшла відповідь від 14.02.2025 №2093/6/31-00-04-04-03-06 з якої вбачається, що Центральне МУ ДПС по роботі з ВПП надало копію податкового повідомлення рішення форми «Н» від 25.01.2023 року №72310411 винесеного Головним управлінням ДПС у місті Києві. При цьому зазначено, що докази направлення на адресу ТОВ «ТРЕЙД ЕНЕРДЖІ СОЛЮИІН» зазначеного податкового повідомлення-рішення - відсутні.
Не погоджуючись із прийнятим податковим повідомленням-рішенням, та з бездіяльністю відповідача, позивач звернувся з відповідним позовом до суду.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Відповідно до статті 56 Податкового кодексу України рішення, прийняті контролюючими органами, у тому числі податкові повідомлення-рішення, можуть бути оскаржені платниками податків в адміністративному або судовому порядку. Адміністративне оскарження є правом платника податків та здійснюється шляхом подання скарги до контролюючого органу вищого рівня.
Згідно з пунктом 56.3 статті 56 Податкового кодексу України скарга на податкове повідомлення-рішення подається протягом десяти робочих днів, що настають за днем отримання платником податків такого рішення. Таким чином, початок перебігу строку на адміністративне оскарження безпосередньо пов`язується законодавцем із фактом належного вручення податкового повідомлення-рішення платнику податків.
Відповідно до пункту 56.15 статті 56 Податкового кодексу України подання скарги зупиняє виконання грошових зобов`язань, визначених у податковому повідомленні-рішенні, до дня закінчення процедури адміністративного оскарження. Зазначена норма свідчить про важливість адміністративного оскарження як ефективного механізму захисту прав платника податків від передчасного застосування заходів примусового стягнення.
Крім того, пунктом 56.17 статті 56 Податкового кодексу України встановлено, що процедура адміністративного оскарження вважається завершеною, зокрема, у день отримання платником податків рішення контролюючого органу вищого рівня за результатами розгляду скарги або у день спливу строку, встановленого для прийняття такого рішення.
Положення статті 42 Податкового кодексу України визначають способи належного направлення та вручення документів платникам податків, у тому числі податкових повідомлень-рішень, що є обов`язковою передумовою для реалізації платником податків права на адміністративне оскарження та інших процесуальних прав, передбачених Податковим кодексом України.
Таким чином, норми Податкового кодексу України у своїй сукупності формують чітку та послідовну процедуру адміністративного оскарження податкових повідомлень-рішень, яка базується на принципах правової визначеності, доступності засобів правового захисту та гарантування платнику податків реальної можливості захистити свої права у взаємовідносинах із контролюючими органами.
Як убачається з матеріалів справи, 14 лютого 2025 року на адресу позивача надійшла відповідь Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 14.02.2025 №2093/6/31-00-04-04-03-06. Зі змісту зазначеної відповіді вбачається, що Центральним МУ ДПС по роботі з ВПП було надано копію податкового повідомлення-рішення форми «Н» від 25.01.2023 №72310411, яке було прийняте Головним управлінням ДПС у місті Києві. Водночас у вказаній відповіді прямо зазначено, що докази направлення або вручення зазначеного податкового повідомлення-рішення на адресу ТОВ «ТРЕЙД ЕНЕРДЖІ СОЛЮШИН» відсутні.
Разом із тим, відповідно до абзацу третього пункту 1 розділу ІІІ Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.12.2015 №1204 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 31.12.2020 №846), після підписання податкове повідомлення-рішення (крім податкових повідомлень-рішень за формами «Ф» та «МПЗФ») підлягає обов`язковому надсиланню або врученню платнику податків не пізніше наступного робочого дня.
Отже, Головним управлінням ДПС у місті Києві не було дотримано вимог чинного законодавства України щодо своєчасного направлення податкового повідомлення-рішення від 25.01.2023 №72310411 на адресу позивача. Така бездіяльність призвела до порушення законних прав та інтересів позивача, зокрема права на своєчасне отримання рішення контролюючого органу та можливість його адміністративного чи судового оскарження у встановлені законом строки.
При цьому жодних належних та допустимих доказів, які б спростовували факт ненаправлення зазначеного податкового повідомлення-рішення позивачу, матеріали справи не містять.
Крім наведеного, суд звертає увагу, що відповідно до пункту 42.2 статті 42 Податкового кодексу України документи вважаються належним чином врученими платнику податків лише у разі їх направлення за податковою адресою платника рекомендованим листом з повідомленням про вручення або вручення особисто під підпис, або ж в електронній формі через електронний кабінет платника податків з дотриманням вимог законодавства.
Згідно з пунктом 58.1 статті 58 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу. Таким чином, обов`язок щодо належного та своєчасного направлення податкового повідомлення-рішення покладений виключно на контролюючий орган і не може бути перекладений на платника податків.
Ненадання відповідачем доказів направлення або вручення податкового повідомлення-рішення від 25.01.2023 №72310411 свідчить про те, що зазначене рішення не набуло статусу узгодженого грошового зобов`язання у розумінні статті 56 та пункту 57.3 Податкового кодексу України, оскільки платник податків був позбавлений можливості реалізувати своє право на його адміністративне або судове оскарження у визначені законом строки.
Більше того, правова позиція Верховного Суду, сформована у численних рішеннях, зокрема у справах щодо оскарження податкових повідомлень-рішень, зводиться до того, що відсутність належних доказів направлення або вручення платнику податків податкового повідомлення-рішення є самостійною та достатньою підставою для визнання дій або бездіяльності контролюючого органу протиправними, а також для висновку про відсутність правових наслідків такого рішення для платника податків.
Крім того, порушення відповідачем обов`язку щодо направлення податкового повідомлення-рішення суперечить принципам податкового законодавства, визначеним статтею 4 Податкового кодексу України, зокрема принципам правової визначеності, рівності усіх платників податків перед законом та презумпції правомірності рішень платника податків. Неналежна поведінка контролюючого органу створює стан правової невизначеності для платника податків та фактично покладає на нього негативні наслідки недотримання органом влади власних процесуальних обов`язків, що є неприпустимим у правовій державі.
З огляду на викладене, бездіяльність Головного управління ДПС у місті Києві щодо ненаправлення податкового повідомлення-рішення від 25.01.2023 №72310411 є протиправною, такою, що порушує норми матеріального та процесуального права, а також законні права та інтереси позивача. У зв`язку з цим вимоги позивача про визнання такої бездіяльності протиправною підлягають задоволенню.
Беручи до уваги зазначене суд вважає, що відповідачем, за час розгляду справи, на виконання вимог частини 2 статті 77 КАС України, не було доведено правомірності прийнятих ним оскаржуваних рішень.
У зв`язку з цим колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог.
Решта доводів та заперечень апелянта висновків суду першої інстанції не спростовують.
Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).
При цьому, доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Відповідно до ч. 3 ст. 242 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 271, 272, 286, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, - 
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у місті Києві – залишити без задоволення.
Рішення Київського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2025 року– залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення. Касаційна скарга на рішення суду апеляційної інстанції подається безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Суддя-доповідач В.О. Аліменко 

Судді Л. В. Бєлова

А.Ю. Кучма

Повне судове рішення складено « 04» лютого 2026 року.