Єдиний унікальний номер: 378/1783/25 
Провадження № 3/378/30/26 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.01.2026 року       селище Ставище 

Суддя Ставищенського районного суду Київської області Скороход Т. Н., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління стратегічних розслідувань в Київській області ДСР Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , за ст.ст. 172-6 ч. 1, 172-6 ч. 1, 172-6 ч. 1 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , будучи депутатом Ставищенської селищної ради Білоцерківського району Київської області, та відповідно до п.п. «б» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог ч. 1 ст. 45 розділу VII та п. 2-7 розділу XIII Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно 17.10.2025 без поважних причин подав щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2021 рік і за 2022 рік, та 03.04.2025 без поважних причин подав щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2024 рік чим вчинив адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, відповідальність за які передбачена ст.ст. 172-6 ч. 1, 172-6 ч. 1, 172-6 ч. 1 КУпАП.
Постановою від 24 грудня 2025 року відповідно до ст. 36 КУпАП об`єднано в одне провадження справи: ЄУН 378/1783/25, провадження № 3/378/592/25, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, ЄУН 378/1784/25, провадження № 3/378/593/25, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, ЄУН 378/1785/25, провадження № 3/378/594/25, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та присвоєно адміністративній справі єдиний унікальний номер ЄУН 378/1783/25, провадження № 3/378/592/25 (а.с. 34).
В судовому засіданні  ОСОБА_1  вину свою визнав, підтвердив обставини, викладені в протоколах.
Прокурор Заритов С.В. в судовому засіданні підтримав складені щодо ОСОБА_1 протоколи та просив визнати його винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 172-6 ч. 1, 172-6 ч. 1, 172-6 ч. 1 КУпАП, подав письмовий висновок у справі. 
Заслухавши пояснення  ОСОБА_1 , думку прокурора Заритова С.В., дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.
При розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.
Так, згідно з ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.
Відповідно до копії Витягу із протоколу пленарного засідання ради Ставищенської селищної ради Білоцерківського району Київської області від 26.11.2020 № 1 визнано повноваження депутата цієї ради за громадянином  ОСОБА_1  (а. с. 12, 49, 84).
Відповідно до ч. 1 ст. 49 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» повноваження депутата ради починаються з моменту офіційного оголошення відповідною територіальною виборчою комісією на сесії ради рішення про підсумки виборів та визнання повноважень депутатів і закінчуються в день першої сесії ради нового скликання.
Згідно із ч. 3 ст. 8 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» на депутатів місцевих рад поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», депутати місцевих рад зобов`язані щороку до 1 квітня подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік відповідно до Закону України «Про запобігання корупції», а також дотримуватися інших вимог фінансового контролю, передбачених зазначеним Законом.
Відповідно до пп. б п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» народні депутати України, депутати Верховної Ради автономної Республіки Крим, депутати місцевих рад, сільські, селищні, міські голови, є суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону.
Отже,  ОСОБА_1 , будучи депутатом Ставищенської селищної ради Білоцерківського району Київської області, є суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції» та є суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією.
Згідно із приміткою до ст. 172-6 КУпАП, суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, які відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Частиною 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що особи, зазначені у п. 1, п.п. а, в, г п. 2 ч. 1 ст. 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі-декларація) за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.
Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» 24.02.2022 затверджено Указ Президента України від 24.02.2022 №64/2022, яким в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який діє і на даний час.
Законом України «Про захист інтересів суб`єктів подання звітності та інших документів у період дії воєнного стану або війни» від 03.03.2022 № 2115-ІХ установлено, що фізичні особи, фізичні особи-підприємці, юридичні особи подають облікові, фінансові, бухгалтерські, розрахункові, аудиторські звіти та будь-які інші документи, подання яких вимагається відповідно до норм чинного законодавства в документальній та/або в електронній формі, протягом трьох місяців після припинення чи скасування воєнного стану або стану війни за весь період неподання звітності чи обов`язку подати документи. Також у період воєнного стану або етапу війни будь-які перевірки щодо своєчасності та повноти подання будь-яких звітів чи документів звітового характеру уповноваженими органами не здійснюється.
Абзацом 4 частини 27 Розділу XIII «Прикінцеві положення» Закону України «Про запобігання корупції» установлено, що з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану» здійснення заходів фінансового контролю, передбачених розділом VII цього Закону (зокрема подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування), відновлюється у повному обсязі та здійснюється у порядку та строки, визначені цим Законом (у тому числі з урахуванням особливостей, встановлених частинами сьомою - чотирнадцятою статті 45 цього Закону).
Відповідно до даних офіційного веб-сайту Верховної Ради України Закон України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану» набрав чинності 12.10.2023.
Абзацом 1 частини 27 Розділу XIII «Прикінцеві положення» Закону України «Про запобігання корупції» установлено, що особи, які у 2022-2023 роках не подали декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до статті 45 цього Закону, і кінцевий строк для подання яких настав до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану», подають такі декларації не пізніше 31 січня 2024 року. Суб`єкти декларування, зазначені у частинах сьомій - чотирнадцятій статті 45 цього Закону, подають відповідні декларації у строки, встановлені частинами сьомою - чотирнадцятою статті 45 нього Закону, якщо відповідні декларації не було подано раніше.
Таким чином, з 12.10.2023 здійснення заходів фінансового контролю, передбачених розділом VII Закону України «Про запобігання корупції» (зокрема подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування) відновлено у повному обсязі та здійснюється у порядку та строки, визначені цим Законом (у тому числі з урахуванням особливостей, встановлених частинами сьомою - чотирнадцятою статті 45 цього Закону).
Тобто, у ОСОБА_1 з 01.01.2022 виникло право подати щорічну декларацію за 2021 рік та з 01.01.2023 — за 2022 рік, а упродовж часу з 00:00 год. 12.10.2023 по 23:59 31.01.2024 (граничний строк) виник обов`язок подати щорічні декларації за 2021 та 2022 роки., а за 2024 рік - упродовж часу з 00:00 год. 01.01.2025 по 23:59 31.03.2025 (граничний строк).
Відповідно до публічно-доступної інформації, оприлюдненої на офіційному сайті НАЗК та доданої до матеріалів справи щодо ОСОБА_1 , щорічну декларацію за 2021 рік останній подав лише 17.10.2025 о 11:42 год., за 2022 рік - 17.10.2025 о 12:44 год. та за 2024 рік — 03.04.2025 о 09 год. 36 хв., тобто несвоєчасно без поважних причин (а.с. 13, 14-24, 50, 51-61, 85, 86-96, 119-145).
Датою вчинення правопорушень передбачених ст.ст. 172-6 ч. 1, 172-6 ч. 1, 172-6 ч. 1 КУпАП, є гранична дата, до закінчення якої необхідно було подати щорічну декларацію за 2021 та 2022 роки до 01.02.2024, а за 2024 рік до 01.04.2025.
Фактичним моментом виявлення вчинених ОСОБА_1 правопорушень, передбачених ст.ст. 172-6 ч. 1, 172-6 ч. 1, 172-6 ч. 1 КУпАП слід вважати дату зібрання всіх матеріалів перевірки та складання адміністративних протоколів, тобто 12.12.2025.
Відповідно до ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, передбачена відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, є формальним, оскільки не передбачає настання наслідків, водночас суб`єкт правопорушення усвідомлює протиправність вчиненого ним діяння (дії або бездіяльності),
Виходячи із диспозиції ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування є адміністративним правопорушенням, пов`язаним з корупцією, що вчиняється суб`єктом правопорушення, який усвідомив, що його бездіяльність у неподанні (без поважних причин) декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування в строки встановлені Законом, призвела до порушення Закону (тобто є протиправною) і подальше свідоме неподання декларації може призвести до кримінальній відповідальності за статтею 366-3 Кримінального кодексу України, суб`єкт правопорушення, з метою припинення такого порушення і небажання бути притягнутим до кримінальної відповідальності,вже після пропуску строків подання декларації умисно подає декларацію і бажає так чинити, при цьому розуміє, що тим самим фактично визнає свою провину і викриває себе у вчиненні адміністративного правопорушення за несвоєчасне її подання.
Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення за несвоєчасне неподання декларації буде відсутня у разі об`єктивної неможливості вчасного її подання, тобто поважних причин (неналежна робота Реєстру, хвороба, інша непереборна сила, що унеможливлює вчасне подання декларації), і її подальше несвоєчасне подання декларації не утворює склад адміністративного правопорушення, окрім випадків, коли суб`єкт правопорушення вже після усунення таких причин, свідомо бездіє тривалий час і не подає декларацію.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.
Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ст.ст. 172-6 ч. 1, 172-6 ч. 1, 172-6 ч. 1 КУпАП встановлена матеріалами справи про адміністративні правопорушення, а саме: 
- протоколами про адміністративні правопорушення № 4219, № 4220 та 4221 від 12.12.2025, у яких викладені фактичні обставини вчинення адміністративних правопорушень (а. с. 1-10, 38-47, 74-82);
- копією витягу із протоколу пленарного засідання Ставищенської селищної ради Білоцерківського району Київської області від 26.11.2020 № 1 про оголошення підсумків виборів депутатів Ставищенської селищної ради та початок їх повноважень, відповідно до якого визнано початок повноважень депутатів Ставищенської селищної ради (а. с. 12, 49, 84);
- витягом з Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до якого ОСОБА_1 подав декларацію за 2021 рік - 17.10.2025, за 2022 рік — 17.10.2025 та 2024 рік 03.04.2025 (а. с. 13, 119-145);
- послідовністю дій  ОСОБА_1 , як користувача Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, які вчинив останній за період з 11.10.2023 по 21.10.2025, відповідно до якої ОСОБА_1 щорічні декларації, як депутат Ставищенської селищної ради, за  2021 рік подав 17.10.2025, за 2022 рік — 17.10.2025 та 2024 рік - 03.04.2025 (а. с. 14 — 24, 51-61, 86-96). 
Таким чином, ОСОБА_1 , як суб`єкт відповідальності за вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією, несвоєчасно подав без поважних причин декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2021, 2022 та 2024 роки.
Вказані вище фактичні обставини у судовому засіданні не заперечувалися ОСОБА_1 , і такі обставини ніким не спростовані.
Суд звертає увагу на те, що сутність вчинених правопорушень у протоколах про адміністративні правопорушення викладена із належною повнотою. 
Спираючись на встановлені фактичні обставини даного адміністративного провадження, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 172-6 ч. 1, 172-6 ч. 1, 172-6 ч. 1 КУпАП, доведена «поза розумним сумнівом», тому суд дійшов висновку про наявність в діях останнього складу вказаних правопорушень.
Обставиною, що пом`якшує відповідальність ОСОБА_1 , за адміністративні правопорушення, є щире каяття винного.
Обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , за адміністративні правопорушення, не встановлено. 
Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядається одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень. 
З урахуванням викладеного на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.
Згідно положень ст. 23 КУпАП адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.
Санкцією ч. 1 ст. 172-6 КУпАП передбачено накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
З урахуванням даних про особу  ОСОБА_1 , який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, вину в скоєнні вказаних адміністративних правопорушень визнав, у вчиненому щиро кається, суд дійшов висновку, що в даному випадку застосування виду адміністративного стягнення у виді штрафу в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, буде достатньою та необхідною мірою відповідальності для виховання особи, що вчинила дане адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також в повній мірі забезпечить запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами, та повністю відповідатиме меті його застосування.
Відповідно ст. 40-1 КУпАП з  ОСОБА_1 слід стягнути в дохід держави судовий збір в розмірі 665, 60 гривень.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33, 40-1, 172-6, 221, 246, 248, 249, 251, 256, 279, 280, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя,
ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-6, ч. 1 ст. 172-6, ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок до спеціального фонду Державного бюджету України.
Роз`яснити, що штраф, відповідно до ст. 307 КУпАП має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника згідно з ч. 2 ст. 308 КУпАП стягується подвійний розмір штрафу, який визначений у відповідній статті КУпАП та зазначений у постанові про стягнення штрафу.
На постанову може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Ставищенський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Термін пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці згідно Закону України «Про виконавче провадження».

Суддя         Т. Н. Скороход