КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  	

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 січня 2026 року Київ справа № 320/5992/25
Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Басая О.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії,
у с т а н о в и в:
До Київського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Рівненській області, в якому просить суд:
- визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Рівненській області від 14.01.2025 № 104750006053 про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1 ;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Рівненській області перевести ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 на пенсію за віком відповідно до Закону України від 10.12.2015 № 889-VІІІ "Про державну службу" з 10.01.2025, зарахувавши період роботи в органах державної податкової служби з 31.12.1993 по 30.12.2024 включно. 
В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що 10.01.2025 звернулася із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України у Рівненській області для переходу на інший вид пенсії, а саме на пенсію державного службовця та подала відповідні документи. Однак позивачу у перерахунку пенсії було відмовлено відповідачем та відповідне рішення № 104750006053 від 14.01.2025 було направлено позивачу через Головне Управління ПФУ у Київські області, відповідно до повідомлення від 17.01.2025 № 1000-0218-8/8973.
У своєму зверненні до Головного управління Пенсійного фонду України у Рівненській області позивач просила перевести її на пенсію відповідно до Закону України № 889-VІІІ "Про державну службу" з урахуванням положень Постанови Кабінету Міністрів України від 20.04.2016 № 306 "Питання присвоєння рангів державних службовців та співвідношення між рангами державних службовців і рангами посадових осіб місцевого самоврядування, військовими званнями, дипломатичними рангами та іншими спеціальними званнями".
Позивач зазначає, що загальний стаж державної служби позивача складає більше 20 років, а тому вважаємо рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Рівненській області № 104750006053 від 14.01.2015 про відмову у проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 незаконним, протиправним та таким, що порушує права позивача, а тому позивач вимушена звернутися із відповідним позовом до суду.
Ухвалою від 17.02.2025 відкрито спрощене провадження у справі без проведення судового засідання, витребувано докази у справі від сторін 
Відповідач правом надання відзиву не скористався.
Розглянувши позовну заяву, дослідивши докази та оцінивши їх у сукупності, суд встановив таке.
ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Київській області та отримує пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV від 09.07.2003.
Після прийняття 31.12.1993 на службу в Державну податкову інспекцію по Сквирському району Київської області, 31.12.1993 позивач прийняла Присягу державного службовця, про що зроблено відповідний запис у трудовій книжці серії НОМЕР_1 під № 14.
В органах податкової служби позивач пропрацювала 30 років 11 місяців і 31 день з 31.12.1993 по 30.12.2024, що підтверджується записами у трудовій книжці серії НОМЕР_1 № 13 та № 49.
10.01.2025 позивачка у встановленому порядку звернулася з заявою про переведення з одного виду пенсії на інший (з пенсії за віком за Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію згідно з Законом України "Про державну службу").
Автоматичним розподілом справ в електронній підсистемі було визначено, що розгляд заяви позивачки здійснюється відділом пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України у Рівненській області.
Позивачу у перерахунку пенсії було відмовлено відповідачем оскільки станом на 01.05.2016 не працювала на посаді віднесеній до категорії посад державної служби та відповідне рішення № 104750006053 від 14.01.2025 було направлено позивачу через Головне Управління ПФУ у Київські області, відповідно до повідомлення від 17.01.2025 № 1000-0218-8/8973.
Позивачка не погодилась з рішенням відповідача та звернулась з цим позовом до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.
Принципи, правові та організаційні засади забезпечення державної служби, зокрема порядок реалізації права на пенсійне забезпечення державних службовців, визначається Законом України від 10.12.2015 № 889-VIII "Про державну службу" (далі - Закон № 889-VIII).
Відповідно до пункту 2 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 889-VIII з 01 травня 2016 року втратив чинність Закон № 3723-XII "Про державну службу", (далі Закон № 3723-XII) крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.
Зокрема пунктами 10, 12 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 889-VIII визначено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст. 25 Закону № 3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців. Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону № 3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Стаття 25 Закону № 3723-XII визначає класифікацію посад державних службовців та встановлює сім категорій посад в залежності від організаційно-правового рівня органу, який приймає їх на роботу, обсягу і характеру компетенції на конкретній посаді, ролі і місця посади в структурі державного органу.
Крім того, статтею 25 Закону № 3723-XII встановлено, що віднесення існуючих посад державних службовців, не передбачених у цій статті, а також віднесення до відповідної категорії нових посад державних службовців проводиться Кабінетом Міністрів України за погодженням з відповідним державним органом.
Відповідно до зазначеної правової норми Розпорядженням Кабінету Міністрів України № 503-р від 12.09.1997 "Про віднесення посад працівників місцевих державних податкових адміністрацій до відповідних категорій посад державних службовців" посади працівників державних податкових адміністрації в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі і державних податкових інспекцій у районах, містах, районах у містах, які не мають спеціальних звань, віднесених до певних категорій посад державних службовців, зокрема:
До шостої категорії посад державних службовців віднесене посади начальників управлінь, їх заступників, начальників відділів, їх заступників у складі управлінь державних податкових інспекцій у районах, районах у містах Києві та Севастополі; начальників управлінь, їх заступників, начальників відділів та їх заступників у складі управлінь державних податкових інспекцій у містах (крім міст Києва та Севастополя), віднесених до І, II, III груп за оплатою праці працівників, спеціалістів державних податкових адміністрацій в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі; спеціалістів державних податкових інспекцій у містах (крім міст Києва та Севастополя) з чисельністю населення понад 1 млн. чоловік та у містах поза групою за оплатою праці працівників;
До сьомої категорії посад державних службовців віднесено посади спеціалістів державних податкових інспекцій у районах, районах у містах Києві та Севастополі); спеціалістів державних податкових інспекцій у містах (крім міст Києва та Севастополя), віднесених до І, II, III груп за оплатою праці працівників.
Положеннями частини першої статті 37 Закону № 3723-XII установлено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягнули 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (надалі - Закон № 1058), за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
При цьому частинами першою, другою та четвертою статті 24 Закону № 1058 визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
З аналізу викладених норм права випливає, що після 01.05.2016 (дата набрання чинності Законом № 889 - VIII) право на пенсію державного службовця набуває особа при наявності певних умов: 1) досягнення пенсійного віку; 2) наявність страхового стажу та 3) відповідного стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Тобто лише за наявності зазначених умов та їх сукупності за особою зберігається правова призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-XII.
Відповідач зазначає, що у позивача відсутній відповідний стаж роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців і що позивач не перебувала на посаді державного службовця станом на 01.05.2016.
Разом з тим у відповідності до вимог пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889 стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.
Отже, стаж державної служби за періоди роботи до 01.05.2016 обчислюється відповідно до законодавства, що діяло раніше, та на тих умовах і в порядку, що були ними передбачені.
Частиною 18 статті 37 Закону № 3723-XII визначено, що період роботи посадових осіб в органах державної податкової та митної служб на посадах, на яких відповідно до закону присвоювалися спеціальні та/або персональні звання, зараховуються до стажу державної служби, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.
Спеціальним законом, що визначав статус державної податкової служби в Україні, її функції та правові основи діяльності у період моєї роботи на відповідних посадах, був Закон України від 04.12.1990 № 509-ХІІ "Про державну податкову службу в Україні" (далі - Закон № 509).
Так, відповідно до статей 1, 2 Закону № 509 (в редакції, чинний на час роботи позивача в органах податкової служби України) до системи органів державної податкової служби належать: Державна податкова адміністрація України, державні податкові адміністрації в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, державні податкові інспекції в районах, містах (крім міст Києва та Севастополя), районах у містах (далі - органи державної податкової служби).
Відповідно до частини шостої статті 15 цього Закону посадовим особам органів державної податкової служби присвоюються спеціальні звання: головний державний радник податкової служби, державний радник податкової служби І рангу, державний радник податкової служби II рангу, державний радник податкової служби III рангу, радник податкової служби І рангу, радник податкової служби II рангу, радник податкової служби III рангу, інспектор податкової служби І рангу, інспектор податкової служби II рангу, інспектор податкової служби III рангу.
Таким чином, посадові особи державної податкової служби, яким присвоєно спеціальні звання, є державними службовцями зі спеціальним статусом, а тому період проходження такої служби в податкових органах має зараховуватися до стажу державної служби, який дає право на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону № 3723.
Верховний Суд України сформулював правовий висновок щодо застосування норм матеріального права у спорах такої категорії у подібних правовідносинах. Зокрема, у постанові від 08.10.2013 у справі № 21-275а13 вказано, що аналіз положень ст. 37 Закону № 3723, Закону України "Про державну податкову службу в Україні" від 04.12.1990 № 509-ХІІ (чинного на час роботи позивача в податковому органі) дає підстави вважати, що посадові особи державної податкової служби, яким присвоєно спеціальні звання, є державними службовцями зі спеціальним статусом, а тому період проходження такої служби в податкових органах має зараховуватися до стажу державної служби, який дає право на пенсію державного службовця відповідно до ст. 37 Закону № 3723.
Аналогічний підхід застосування зазначених норм права висловлений і Верховним Судом у постанові від 03.07.2018 (справа № 586/965/16-а).
Таким чином, суд дійшов висновку, що посадові особи державної податкової служби, яким присвоєно спеціальні звання, є державними службовцями зі спеціальним статусом, а тому період проходження такої служби в податкових органах має зараховуватися до стажу державної служби, який дає право на пенсію.
Отже, до стажу державної служби позивачки належить зарахувати періоди роботи з 31.12.1993 по 30.12.2024 на посадах в органах податкової служби.
Іншим спеціальним законом, що визначає статус посадових осіб контролюючих органів є Податковий Кодекс України (надалі - ПК України).
Пунктом 342.4. статті 342 ПК України визначено, що посадові особи контролюючих органів є державними службовцями.
Пенсійне забезпечення посадових осіб контролюючих органів відповідно до пункту 344.1 статті 344 ПК України здійснюється в порядку та на умовах, передбачених Законом України "Про державну службу".
При цьому період роботи зазначених осіб (у тому числі тих, яким присвоєні спеціальні звання) у контролюючих органах зараховується до стажу державної служби та стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" незалежно від місця роботи на час досягнення віку, передбаченого зазначеним Законом. Посадовим особам контролюючих органів у період роботи в цих органах пенсії, призначені відповідно до законодавства, не виплачуються.
До набрання чинності Законом № 889 стаж державної служби обчислювався відповідно до Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 № 283 (далі - Порядок № 283), та додатку до нього (діяли до 01.05.2016).
Пунктом 5 постанови Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 № 283 "Про порядок обчислення стажу державної служби" регламентовано, що обчислений відповідно до цього Порядку стаж державної служби застосовується для встановлення державним службовцям надбавки за вислугу років, надання до додаткових оплачуваних відпусток та призначення пенсії.
Положеннями пункту 1 Порядку № 283 передбачено, що цим Порядком визначаються посади і органи, час роботи в яких зараховуються до стажу державної служби.
Згідно з пунктом 2 Порядку № 283 до стажу державної служби зараховується робота (служба), серед іншого на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті органів прокуратури, судів, нотаріату, дипломатичної служби, митного контролю, внутрішніх справ, служби безпеки, розвідувальних органів, інших органів управління військових формувань, Дерспецзв`язку, Адміністрації Держспецтрансслужби, державної податкової та контрольно - ревізійної служби, Держфінінспекції, її територіальних органів.
Крім того, пунктом 3 Порядку № 283 визначено, що до стажу державної служби включається також час роботи на посадах службовців в органах, зазначених у пункті 2 цього Порядку і додатку до нього, якщо при просуванні по службі вони зайняли посади державних службовців.
Постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 № 622 "Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб" затверджено Порядок призначення пенсій деяким категоріям осіб (далі - Порядок № 622).
Пунктом 2 Порядку № 622 визначено, що згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 10.12.2015 № 889-УІІІ "Про державну службу" на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України від 16.12.1993 № 3723-ХІІ "Про державну службу" мають право особи, які на день набрання чинності Законом України від 10.12.2015 № 889-УІІІ "Про державну службу", зокрема мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України.
Право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-XII за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з урахуванням стажу державної служби, передбаченого пунктом 2 цього Порядку, якщо до набрання чинності Законом України від 10.12.2015 № 889-УІІІ "Про державну службу" не призначалася пенсія відповідно до Закону, мають зокрема, жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (пункт 3 Порядку № 622).
У свою чергу, статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" установлено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років т а наявності страхового стажу не менше 15 років.
Виходячи із вищевикладеного і так як на момент звернення із заявою про переведення на пенсію за віком згідно Закону України "Про державну службу", позивач мала необхідний стаж на посадах державної служби (30 років 11 місяці і 31 день), досягла пенсійного віку та має необхідний страховий стаж, а отже має право на призначення пенсії за віком згідно із ст. 37 Закону України "Про державну службу" № 3723-ХІІ.
Відповідно до частини третьої статті 45 Закону № 1058-IV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.
Оскільки із заявою про переведення на пенсію державного службовця позивач звернулася 10.01.2025, то пенсія державного службовця відповідно до положень абзацу першого ч. 3 ст.45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-ІV має бути призначена позивачу саме з 10.01.2025.
У зв`язку з цим, рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Рівненській області про відмову позивачці у переведенні з пенсії за віком на пенсію відповідно до Закону України "Про державну службу" є протиправним та підлягає скасуванню.
Відтак з метою належного способу захисту прав позивачки, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Рівненській області перевести ОСОБА_1 на пенсію за віком відповідно до Закону України від 10.12.2015 № 889-VІІІ "Про державну службу" з 10.01.2025, зарахувавши період роботи в органах державної податкової служби з 31.12.1993 по 30.12.2024 включно.
Закріплений у ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до ч. 2 ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Згідно з ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
У розумінні ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги є підставними та обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Позивачка за подання позову сплатила судовий збір у розмірі 1 211,20 грн, що підтверджується матеріалами справи, отже, такі витрати підлягають стягненню на користь позивачки за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Рівненській області, яким прийнято протиправне рішення.
Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 242-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
в и р і ш и в:
Адміністративний позов задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Рівненській області від 14.01.2025 № 104750006053 про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1 .
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Рівненській області (місцезнаходження: м. Рівне, вул. Борисенка Олександра, буд. № 7, код ЄДРПОУ: 21084076) перевести ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на пенсію за віком відповідно до Закону України від 10.12.2015 № 889-VІІІ "Про державну службу" з 10.01.2025, зарахувавши період роботи в органах державної податкової служби з 31.12.1993 по 30.12.2024 включно. 
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Рівненській області (місцезнаходження: м. Рівне, вул. Борисенка Олександра, буд. № 7, код ЄДРПОУ: 21084076) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) сплачений судовий збір у сумі 1 211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень двадцять копійок).
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Басай О.В.