ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.01.2026 року 	Справа №390/211/25	
 	Провадження №1-кп/390/30/25	

Кропивницький районний суд Кіровоградської області у складі головуючої судді головуючої судді ОСОБА_1 ,
з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому в залі суду кримінальне провадження № 12024121040000544 від 07 листопада 2024 року за обвинуваченням
ОСОБА_7 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Веселівка, Новомиргородського району, Кіровоградської області, українки, громадянки України, не одруженої, не маючої на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей, з базовою середньою освітою, не працюючої; зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої;
ОСОБА_8 ,  ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Аврамівка, Кіровоградського району, Кіровоградської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , маючого середню освіту, не працюючого, не одруженого, не маючого на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей, маючого судимість;
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 121 КК України
потерпіла у кримінальному провадженні – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , 

ВСТАНОВИВ :
05.11.2024 близько 20:00 (більш точного часу не встановлено) ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , спільно з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , прибули до місця проживання ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , де у приміщенні житлової кімнати між ОСОБА_7 та ОСОБА_9 на ґрунті виниклих неприязних відносин виник словесний конфлікт.
В ході останнього, ОСОБА_7 , з метою реалізації свого злочинного умислу, усвідомлюючи характер своїх протиправних дій, передбачаючи наслідки у вигляді тілесних ушкоджень та бажаючи їх настання, цілеспрямовано нанесла невстановлену кількість ударів руками та ногами в ділянку голови та обличчя ОСОБА_9 .
ОСОБА_9 , з метою запобігання продовження побиття, намагалася покинути вказане домоволодіння, однак ОСОБА_8 , усвідомлюючи характер своїх протиправних дій, спрямованих на нанесення тілесних ушкоджень, передбачаючи та бажаючи їх настання, умисно спричинив кілька ударів рукою в ділянку голови ОСОБА_9 .
Тобто, ОСОБА_7 і ОСОБА_11 умисно та цілеспрямовано, групою осіб, маючи умисел на спричинення ОСОБА_9 тілесних ушкоджень, проявляючи агресію, наносили удари в область життєво-важливих органів, зокрема голови.
В подальшому, після спричинення тілесних ушкоджень, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 зникли з місця вчинення кримінального правопорушення.
06.11.2024 ОСОБА_9 було доставлено до КНП «КОЛ КОР» з діагнозом: ЗЧМТ, забій головного мозку, гостра субдуральна гематома, закритий перелом кісток носу, забій м`яких тканин обличчя, синдром стиснення серединних структур. 
ІНФОРМАЦІЯ_6 від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_9 померла в приміщенні КНП «КОЛ КОР».
З огляду на викладене, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 121 КК України, а саме в спричиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження, вчиненого групою осіб, що спричинило смерть потерпілої.
Обвинувачена ОСОБА_7 свою вину в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні не визнала та надала показання, що 05.11.2024 біля восьмої години вечора вона і ОСОБА_8 пішли до ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в їх дім на набережній з`ясувати, чому вони не прийшли на похорон ОСОБА_12 (рідного дядька обвинуваченої та рідного брата ОСОБА_10 ). ОСОБА_13 і ОСОБА_14 сиділи на ліжку. ОСОБА_15 запитала хто побив ОСОБА_16 , на що ОСОБА_14 відповіла, що вона його не била. ОСОБА_7 , будучи напідпитку, нанесла ОСОБА_9 кілька ударів руками по обличчю. ОСОБА_8 в той час бив ОСОБА_10 . Згодом обвинувачений спробував розборонити дівчат, а ОСОБА_10 почав виганяти обох обвинувачених, що спричинило продовження кофлікту між ним та ОСОБА_8 . В цей час ОСОБА_9 почала захищати свого співмешканця, відштовхувала ОСОБА_17 , хотіла піти до голови сільради, поскаржитися, але ОСОБА_8 її повернув, зокрема відштовхнув і вдарив їй рукою по обличчю, далі вона впала на ліжко. ОСОБА_7 не бачила чи ОСОБА_17 бив ОСОБА_14 чи ні. Припускає, що коли ОСОБА_8 штовхнув ОСОБА_9 , вона могла вдаритися. 
Тілесних ушкоджень на ОСОБА_9 обвинувачена не бачила. В неї на голові було щось липке. Розповіла, що в селі говорили, що ОСОБА_9 в день конфлікту йдучи з кладовища впала і тривалий час не могла піднятися. ОСОБА_15 не вважає себе причетною до смерті ОСОБА_9 . Коли конфлікт закінчився, остання хотіла ще випити. На наступний день ОСОБА_8 розповів, що ОСОБА_14 забрали в лікарню на «Швидкій».
Обвинувачений ОСОБА_8 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні не визнав та надав показання, що напередодні до нього на роботу приходила сестра – ОСОБА_9 , скаржилася, що її ображав співмешканець ОСОБА_10 05.11.2025 був похорон ОСОБА_16 , обвинувачені були на поминальному обіді, а орієнтовно в 19:30 - 20:00 хотіли запросити туди й ОСОБА_9 , поспілкуватися з нею, запитати чого вони (з ОСОБА_10 ) б`ються, ОСОБА_7 хотіла з`ясувати, хто побив ОСОБА_18 . 
Розповів, що прийшовши в будинок проживання сестри в с. Могутнє, постукав в вікно, відчинив ОСОБА_10 . ОСОБА_8 одразу почав розбиратися зі співмешканцем сестри чи бив він її, вдарив його в ніс, бо вважав, що ОСОБА_10 оббріхував ОСОБА_14 . В той же час між дівчатами також відбувся конфлікт, вони тягалися за волосся, не билися. ОСОБА_7 сварилася з ОСОБА_9 щодо смерті ОСОБА_16 , питала, хто його побив. Дівчата починали битися, але ОСОБА_8 їх розборонив (взяв в руки ніж, щоб налякати). ОСОБА_14 хотіла вийти, але обвинувачений її повернув, не грубо. ОСОБА_8 переконує, що сестру не бив, прийшов з`ясувати відносини з ОСОБА_10 захищаючи її.
Також додав, що у ОСОБА_7 з ОСОБА_9 конфлікту серйозного не було, ушкоджень сестрі обвинувачена не наносила. Конфлікт між дівчатами тривав приблизно 10 хвилин. Обвинувачений їх розборонив, дав ОСОБА_9 «підзатильника» і трошки штовхнув. Не вважає що хтось з них наносив саме 'удари'. Як виходили, то саме ОСОБА_14 закрила двері. Пам`ятає, що в неї на голові була «гуля».
О 15-16 годині наступного дня ОСОБА_8 зателефонувала ОСОБА_19 , попросила, щоб він прийшов до ОСОБА_9 . Зайшовши в помешкання, ОСОБА_8 побачив, як сестра лежала на ліжку боком до вікна, тілесних ушкоджень не помітив, бо було погане освітлення, змочив їй обличчя водою, після чого пішов в магазин. ОСОБА_10 вдома не було, він повернувся пізніше п`яний. Коли обвинувачений повертався з магазину, біля будинку вже стояла «швидка». Через кілька днів до нього завітали представники правоохоронних органів для з`ясування обставин.
Суд зазначає, що, незважаючи на невизнання вини, вина ОСОБА_7 і ОСОБА_8 підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів, які узгоджуються в деталях між собою і не викликають жодних сумнівів у своїй достовірності та допустимості.
Виклик швидкої медичної допомоги (т. 2, а.с.116, компакт диск): особа, що викликала: «побили жінку, вона в комі, не реагує, судоми. ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , 36 років». Порада від «швидкої»: «покладіть на спину, голову на бік. Хто ви?». Особа, що викликала: «вона моя співмешканка». Порада від «швидкої»: «очікуйте бригаду».
Із запису розмови лікаря із службою 102 (т. 2, а.с.110, компакт диск): «Їдуть до обласної лікарні, жінка без свідомості, стан кома 3, зі слів співмешканця її побив брат чи ще хтось, незрозуміло швидка забрала її в селі Могутнє, вулиця Набережна, 8. Їдуть до Кропивницького. Викликав швидку її співмешканець. Рік народження – 88, прописана в селі Аврамівка, вчора вона вживала алкоголь, а сьогодні без свідомості. Діагноз - закрита черепна травма, кома 3. Відділення екстреної медичної допомоги, ОСОБА_21 , інших даних немає, щодо брата - також.
Із запису розмови лікаря із службою 102 (т. 2, а.с.110, компакт диск): лікар: «Відділення екстреної медичної допомоги, поступила дівчина, сьогодні померла. Діагноз: закрита череповномозгова травма, забій головного мозку, гостра субдуральна гематома лівої лобноскромневої тім`яної ділянки, стиснення мозку, синдром дислокації серединних структур, перелом кісток носу»; Працівник служби 102: «обставини знаєте?»; лікар: «зі слів працівників медичної допомоги – її побили».
Згідно із висновком судово-медичного експерта №1292 від 29.11.2024 (т. 2 а.с. 44-48) при проведенні судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_9 та згідно наданої медичної картки стаціонарного хворого №16576 Кіровоградської обласної лікарні на ім`я останньої був виставлений діагноз «ЗЧМТ. Забій головного мозку. Двобічна полісегментарна пневмонія, важкий перебіг. Ускладнення: забій м`яких тканин голови. Гостра субдуральна гематома лівої лобно-скронево-тім`яно-потиличної ділянки. Стиснення мозку, синдром вклинення серединних структур. Набряк головного мозку. ГДН ІІІ. ГССН. Супутній: перелом кісток носу (консолідований)». Та під час проведення експертизи трупа в морзі були виявлені наступні тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма, забій мозку, крововиливи під павутинну та тверду мозкову оболонки, крововилив в м`яких тканинах в проекції післяопераційної рани лівої тім`яно-скроневої ділянки голови, синці та садна обличчя (по одному (2) синцю ділянки обох орбіт з крововиливом в білковій оболонці лівого ока, синець (1) правої виличної ділянки з переходом на щоку, синець (1) в ділянці підборіддя праворуч, садно (1) в ділянці лівої надбрівної дуги, садно (1) в ділянці нижньої повіки лівого ока з переходом на виличну ділянку).
Даний комплекс тілесних ушкоджень у вигляді закритої черепно-мозкової травми перебуває в прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті та у живих осіб має ознаки тяжкого тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя в момент спричинення.
Смерть ОСОБА_9 настала в результаті закритої черепно-мозкової травми, забою речовини головного мозку, крововиливу під павутинною та твердою мозковими оболонками, що в подальшому ускладнилося розвитком набряку речовини головного мозку, вторинними крововиливами в стовбурові структури і базальні ядра та послідуючим здавленням життєво-важливих центрів мозку.
У ході судового розгляду було допитано експерта ОСОБА_22 , який провів наведену експертизу. На питання, який саме механізм утворення отриманих травм, що потягли смерть ОСОБА_9 , він відповів, що відбувся травматичний контакт з тупим предметом (можливо кулаками). Немає ознак травм прискорення. Точну кількість ударів встановити неможливо. В цьому випадку можна лише встановити кількість тілесних ушкоджень. Є морфологічні ознаки синців, які збереглися та були отримані коли ОСОБА_14 була ще жива. Одноразовий контакт з підвіконням не міг би причинити ці травми, оскільки ударів було багато. Усі синці утворилися приблизно одночасно. Усі синці мають ознаки того що удари наносилися в один час за 2-4 дні до часу смерті.
Відповідно до висновку судово-медичного експерта №1055 від 28.11.2024 (т. 2 а.с. 50) підтверджено наступні діагнози і давність утворення гематоми: набряк головного мозку; забій головного мозку; крововилив в м`якій мозковій оболонці; субдуральна гематома приблизно давністю утворення до 4-х діб; крововиливи в довгастому мозку; пневмонія; білково-жирова дистрофія гепатоцитів.
У ході судового розгляду було допитано експерта ОСОБА_23 , який провів наведену експертизу. На прохання пояснити детальніше, що означає «давність утворення гематоми до 4-х діб», пояснив, що гематома утворилася в діапазоні часу від 2-х до 4-х діб від травматизації до моменту смерті.
Відповідно до висновку експерта № 742 (т. 2 а.с. 80) кров трупа ОСОБА_9 належить до групи Ва за ізосерелогічною системою АВО.
Згідно із протоколом огляду місця події від 07.11.2024 (т.2 а.с. 28-34)із домоволодіння, яке знаходиться за адресою АДРЕСА_3 , при якому виявлено чоботи чорного кольору зі слідами РБК, кофти з капюшоном, штани джинсові, куртка зеленого кольору; вилучено чоботи (спецпакет 008076921), куртка, кофта та штани ( спецпакет 008076924);
Відповідно до висновку експерта № 735 (т. 2 а.с. 65-67) на досліджених вирізках матеріалу із забруднених частин наведеної куртки, а саме в об`єктах №№ 57, 131 і 132, виявлено кров і встановлено, що вона може належати ОСОБА_9 . На змивах із зазначеного взуття (об`єкт 144) знайдено сліди крові, проте видова належність її не визначена (можливо у зв`язку із низькою концентрацією крові в об`єкті).
Наведені речі було оглянуто судом безпосередньо в ході судового розгляду.
Згідно із протоколом огляду місця події від 06.11.2024 (т.2 а.с. 22-27) ОСОБА_8 добровільно надав належну йому куртку чорного кольору та кросівки білого кольору, під час чого було виявлено та вилучено кросівки білого кольору (спецпакет ISP3224501) та куртку (пакет НПУ №008076920).
Відповідно до висновку експерта № 736 (т. 2 а.с. 78-80) на досліджених забруднених частинах наведеної куртки і на кросівках (об`єкти, відповідно, № 1 і №№ 1-5) знайдено сліди крові людини, яка може належати ОСОБА_9 .
У ході судового провадження було досліджено перелічені речові докази. Щодо слідів крові, знайдених на куртці, ОСОБА_8 переконаний, що кров належить ОСОБА_10 , оскільки, коли обвинувачений вдарив його, у свідка з носа почала сильно текти кров. 
Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 15.12.2024 та відеозапису, доданого до нього (т. 2 а.с. 92-94), який  мітить ознаки відтворення дій, обстановки, обставин події скоєного правопорушення, свідку ОСОБА_10 було запропоновано відтворити обстановку та обставини спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , що мало місце 05.11.2024 у приміщенні житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 . На дану пропозицію свідок ОСОБА_10 добровільно погодився. Він показав, як відбувалися обставини, за яких спочатку ОСОБА_7 напала на ОСОБА_9 , почала бити потерпілу ногами. ОСОБА_14 впала на ліжко. ОСОБА_8 кинув ОСОБА_10 , бив ногами по обличчю. Світлана правою ногою носком (була взута) била ОСОБА_14 по обличчю, голові і шиї обома ногами. Після того ОСОБА_17 наносив удари в груди, коли ОСОБА_9 хотіла піти до голови сільради і розповісти що сталося. Він відкинув її назад на ліжко і рукою бив по обличчю. Після того обвинувачені сиділи на санчатах в кутку кімнати, просили не заявляти в поліцію. ОСОБА_14 з`їла кілька ложок макаронів і пішла лягти, бо їй стало погано. Більше не прокинулася.
Згідно із висновком експерта від 17.12.2024 № 1292 (т. 2 а.с. 98-100), враховуючи характер, механізм утворення та локалізацію тілесних ушкоджень, виявлених на тілі постраждалої ОСОБА_9 , експерт вважає, що вони не суперечать таким, що могли утворитися за обставин, вказаних в протоколі проведення слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_10 .
Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 15.12.2024 та відеозапису, доданого до нього (т. 2 а.с. 162-167), який мітить ознаки відтворення дій, обстановки, обставин події скоєного правопорушення, обвинуваченій ОСОБА_7 було запропоновано відтворити обстановку та обставини спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , що мало місце 05.11.2024 у приміщенні житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 . На дану пропозицію обвинувачена добровільно погодилася. ОСОБА_7 показала, як відбувалися обставини, за яких, зайшовши в будинок вона підійшла до ОСОБА_14 і вдарила її по щоці, спочатку правою, потім лівою рукою. У ході бійки замахнулася правою ногою на ОСОБА_9 , однак остання заховалася за спину ОСОБА_10 , в той час, як ОСОБА_8 його бив. Останній двічі хотів вдарити ногою ОСОБА_10 , однак попав в область лівого боку обличчя ОСОБА_9 . Ще потім бив її, коли вона хотіла втекти, але обвинувачений її повернув і продовжував бити кулаком в область лівої ділянки голови.
Під час судового розгляду ОСОБА_7 неодноразово підтвердила, що всі покази на слідчому експерименті давала добровільно, правдиво, без тиску, незважаючи на численні спроби її захисниці довести, що наведена слідча дія відбулася із застосуванням психологічного тиску з боку правоохоронних органів. 
Щодо заявленого клопотання захисниці ОСОБА_7 – адвоката ОСОБА_6 , про визнання недопустимим протоколу проведення слідчого експерименту від 15.12.2024 у зв`язку із порушенням таємниці слідства через присутність захисниці іншого обвинуваченого ОСОБА_5 , суд зазначає, що ОСОБА_6 не пояснила, яким чином присутність захисниці ОСОБА_8 змінила перебіг, спотворила чи іншим чином вплинула на результат слідчої дії. Дослідивши наведений доказ у справі суд не знайшов процесуальних порушень, які би потягнули визнання цього доказу недопустимим.
Згідно із висновком експерта від 16.01.2025 № 1292 (т. 2 а.с. 170-172), враховуючи характер, механізм утворення та локалізацію тілесних ушкоджень, виявлених на тілі постраждалої ОСОБА_9 , експерт вважає, що вони не суперечать таким, що могли утворитися за обставин, вказаних в протоколі проведення слідчого експерименту за участі підозрюваної ОСОБА_7 .
Відповідно до протоку проведення слідчого експерименту від 15.01.2025 (т. 2, а. с. 173-176) ОСОБА_8 від проведення слідчого експерименту відмовився.
Крім того в судовому засіданні було наступні письмові докази.
Протокол ОМП від 06.11.2024, відповідно до якого оглянуто домоволодіння, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; нічого не вилучено та нічого не виявлено (т. 2 а.с.13-21).
Протокол ОМП від 07.11.2024, об`єктом огляду якого є приміщення моргу, я якому знаходиться тіло ОСОБА_9 - труп не вилучався (т. 2 а.с. 35-42).
Висновок експерта № 4270, в якому зазначено, що в крові від трупа ОСОБА_9 не виявлені метиловий, етиловий, ізопропіловий, пропіловий, ізобутиловий, бутиловий, ізоаміловий та аміловий спирти (т. 2 а.с.49).
Висновок експертизи № 1055 шматочків внутрішніх органів від трупа ОСОБА_9 в підсумку підтверджено діагнози: набряк головного мозку, забій головного мозку, крововилив в м`якій мозковій оболонці, субдуральна гематома приблизною давністю утворення до 4х діб, крововиливи в довгастому мозку, пневмонія, білково-жирова дистрофія гепатоцитів (т. 2 а.с.50).
Висновок експерта № 848, в якому зазначено, що у ОСОБА_7 при проведені судово-медичної експертизи будь-яких видимих тілесних ушкоджень у вигляді синців, саден, ран не виявлено (т. 2 а.с.57).
Висновок експерта № 847, в якому зазначено, що в ОСОБА_8 при проведені судово-медичної експертизи будь-яких видимих тілесних ушкоджень у вигляді синців, саден, ран не виявлено (т. 2 а.с.59).
Висновок експерта № 849, в якому зазначено, що у ОСОБА_10 тілесні ушкодженя у вигляді повернхневої рани на шкірі над верхньою губою (т. 2 а.с.61).
В судовому засіданні свідок ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , пояснив, що 06.11.2024 біля 22:00 перебував вдома зі співмешканкою ОСОБА_9 . Постукали в вікно. Запитали чи ОСОБА_8 прийшов сам, він відповів, що так. ОСОБА_14 відчинила, зайшла ОСОБА_15 , звалила її на ліжко, била її ногами по обличчю дуже багато разів. Обвинувачений свідка ОСОБА_10 вдарив, вкинув на підлогу, потім підняв його і наказав вмитися (у свідка текла кров, ймовірно з носа). В той час ОСОБА_9 сиділа на ліжку обличчям до ОСОБА_7 , яка била її ногами і долонею в голову, зокрема взутою лівою ногою, долонями обох рук по голові. ОСОБА_9 намагалася втекти, однак ОСОБА_8 звалив її на ліжко, дав їй два-три рази долонями рук по голові. Після того як вони пішли ОСОБА_14 стало погано, її почало нудити. Іоні пішов закривати двері, коли повернувся ОСОБА_14 вже спала. Синці на обличчі ОСОБА_9 свідок помітив лише в обід наступного дня після побиття, оскільки вдома немає світла. Вранці вона хропіла, десь о 12:30 свідок побачив, що в неї бульбашки йдуть з рота, викликав швидку допомогу, яку не дочекався, оскільки йому стало зле. Пішов до сусіда, звідки побачив, як ОСОБА_8 виходив з двору ОСОБА_10 . Повернувшись додому побачив, що його співмешканка була мокра. Приїхали лікарі, годину їй щось кололи, а потім забрали в лікарню.
Свідок ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , пояснила, що 06.11.2024 приблизно о 8:00 до неї прийшов ОСОБА_10 , сказав що із ОСОБА_9 щось не те, він намагається її розбудити, а вона не реагує. ОСОБА_19 відправила ОСОБА_10 додому. Приблизно о 13:00 останній повернувся і розповів, що напередодні до них додому приходили ОСОБА_8 із ОСОБА_7 , яких господарі спочатку не пускали. ОСОБА_14 перепитала, чи ОСОБА_17 сам. Коли він відповів «так», тоді вона відчинила. ОСОБА_7 накинулася на ОСОБА_14 і почала її бити. ОСОБА_15 била ОСОБА_14 , а ОСОБА_24 . ОСОБА_9 намагалася втекти, але ОСОБА_8 вдарив її по лицю. 
Також ОСОБА_10 розповів ОСОБА_19 , що у ОСОБА_14 йде піна з рота, раніше він не бачив цього. ОСОБА_19 сказала ОСОБА_10 , щоб він викликав «швидку», що він і зробив. Бригада швидкої допомоги довго не могла знайти куди їхати, тому свідок набрала ОСОБА_8 , сказала, що до ОСОБА_14 їде «швидка» і потрібно її зустріти, бо бригада не може знайти будинку. Однак ОСОБА_17 не дочекався «швидку допомогу», сказав, що облив ОСОБА_14 водою, припустивши, що вона просто спить в стані алкогольного сп`яніння, і пішов геть. Щодо ударів, то ОСОБА_13 всім розповідав, що ОСОБА_17 вдарив лише один раз. Про смерть ОСОБА_14 дізналася від її сестри ОСОБА_17 .
Потерпіла ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , пояснила, що є рідною сестрою ОСОБА_9 і ОСОБА_8 . Самої події вона не бачила, знає все зі слів ОСОБА_19 та ОСОБА_10 . Останній на похороні розповідав, що ОСОБА_8 дав ОСОБА_14 лише «підзатильник». 
Потерпіла знає ОСОБА_8 як спокійну людину. Їй відомо, що він вже притягувався до відповідальності, але не знає за що. Вона з братом майже не спілкувалися, оскільки ОСОБА_17 виросла в прийомній родині, інші її брати і сестри виховувалися в дитбудинку. Покійна ОСОБА_9 виростила і виняньчила ОСОБА_17 , тому потерпіла не думає, що ОСОБА_8 міг нанести Мирославі тяжкі тілесні ушкодження, які потягнули смерть.
Стаття 94 КПК України визначає, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює не тільки кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, але й сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
При цьому, доказування тих чи інших обставин злочину часто ґрунтується не на основі одного чи кількох прямих доказів, а на аналізі саме сукупності всіх, у тому числі непрямих доказів, на підставі чого й робиться висновок про доведеність поза розумним сумнівом або недоведеність (згідно з цим стандартом доказування) факту вчинення злочину конкретною особою.
З огляду на викладене, враховуючи характер, локалізацію, чисельність виявлених у ОСОБА_9 тілесних ушкоджень в області обличчя та голови, суд доходить висновку про те, що саме дії обвинувачених мали наслідком отримання ОСОБА_9 тяжких тілесних ушкоджень, від яких остання померла.
Таким чином, у даному випадку, винуватість ОСОБА_7 і ОСОБА_25 підтверджується сукупністю належних і допустимих непрямих та прямих доказів, з якими не узгоджуються непослідовні версії обвинувачених щодо обставин кримінального провадження, а тому досліджену сукупність доказів суд приймає в основу винуватості обвинувачених як належні, допустимі, достовірні і достатні для визнання їх вини.
З урахуванням наведеного, суд вважає, що винуватість ОСОБА_7 і ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 121 КК України, поза розумним сумнівом доведена допустимими й достатніми доказами. 
Досліджені в судовому засіданні докази підтверджують, що ОСОБА_7 та ОСОБА_25 вчинили умисне тяжке тілесне ушкодження, вчинене групою осіб, та таке, що спричинило смерть потерпілої. Наявність складу злочину та вина обвинувачених в судовому засіданні доведені повністю. 
Після закінчення судом з`ясування обставин і перевірки їх доказами, перед проведенням судових дебатів захисниця ОСОБА_7 – ОСОБА_6 , заявила, що її довірителька не бажає закінчувати розгляд справи до завершення кримінального провадження щодо неправомірного впливу на ОСОБА_7 з боку працівників правоохоронних органів під час досудового розслідування у цьому провадженні. Однак обвинувачена ОСОБА_7 заперечила наведене, позитивно відповіла на намір суду перейти до судових дебатів. Захисниця припустила, що з боку правоохоронних органів на її довірительку чинився тиск, в наслідок якого вона змінила позицію, що ОСОБА_7 теж заперечила.
Прокурор у судовому засіданні просив визнати ОСОБА_7 винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 121 КК України, та, враховуючи відсутність обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, характеризуючі обставини, ступінь тяжкості злочину, характер і спосіб вчиненого кримінального правопорушення, об`єкт злочинного посягання та відсутність соціально-стримуючих факторів призначити покарання у вигляді позбавлення волі на строк 9 років. 
Також просив визнати ОСОБА_8 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 121 КК України, та, враховуючи відсутність обставин, що пом`якшують покарання, наявність обставини, що обтяжує покарання, а саме – вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває в сімейних відносинах, характеризуючі обставини, ступінь тяжкості злочину, характер і спосіб вчиненого кримінального правопорушення, об`єкт злочинного посягання та відсутність соціально-стримуючих факторівпризначити покарання у вигляді позбавлення волі на строк 10 років. На підставі частини четвертої статті 70 КК України шляхом повного поглинення покарання за вироком від 05.12.2024 призначити остаточне покарання у вигляді позбавлення волі на строк 10 років.
Потерпіла ОСОБА_4 вважає вину обвинувачених недоведеною в повному обсязі.
Обвинувачені ОСОБА_8 і ОСОБА_7 разом зі своїми захисниками вважають обвинувачення недоведеним в повному обсязі, у зв`язку з чим їх потрібно виправдати.
Зокрема, ОСОБА_6 було заявлено, що в результаті розслідування не встановлено точну кількість ударів, завданих ОСОБА_9 обвинуваченими, їх локалізацію, час нанесення. 
Однак в ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_7 цілеспрямовано нанесла невстановлену кількість ударів руками та ногами в ділянку голови та обличчя ОСОБА_9 ; ОСОБА_8 , умисно спричинив кілька ударів рукою в ділянку голови ОСОБА_9 .
Згідно із висновком судово-медичного експерта №1292 від 29.11.2024 під час проведення експертизи трупа в морзі були виявлені наступні тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма, забій мозку, крововиливи під павутинну та тверду мозкову оболонки, крововилив в м`яких тканинах в проекції післяопераційної рани лівої тім`яно-скроневої ділянки голови, синці та садна обличчя (по одному (2) синцю ділянки обох орбіт з крововиливом в білковій оболонці лівого ока, синець (1) правої виличної ділянки з переходом на щоку, синець (1) в ділянці підборіддя праворуч, садно (1) в ділянці лівої надбрівної дуги, садно (1) в ділянці нижньої повіки лівого ока з переходом на виличну ділянку).
Даний комплекс тілесних ушкоджень у вигляді закритої черепно-мозкової травми перебуває в прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті та у живих осіб має ознаки тяжкого тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя в момент спричинення.
Смерть ОСОБА_9 настала в результаті закритої черепно-мозкової травми, забою речовини головного мозку, крововиливу під павутинною та твердою мозковими оболонками, що в подальшому ускладнилося розвитком набряку речовини головного мозку, вторинними крововиливами в стовбурові структури і базальні ядра та послідуючим здавленням життєво-важливих центрів мозку.
Тобто доведеним є факт, що значна кількість ударів в голову спричинила тяжкі тілесні ушкодження, внаслідок яких настала смерть ОСОБА_9 .
З приводу кількості ударів суд зазначає, що з цього питання було допитано експерта ОСОБА_22 , який провів наведену експертизу. Він пояснив, що точну кількість ударів в цьому випадку встановити неможливо. Щодо часу нанесення експерт пояснив, що усі синці мають ознаки того, що удари наносилися в один час, 2-4 дні до часу смерті, що відповідає встановленим судом обставинам.
Наведене також спростовує твердження захисту про наявність на тілі померлої тілесних ушкоджень, нанесених в різний час.
Сторона захисту припускає отримання ОСОБА_9 травм, що спричинили смерть, за інших обставин, але жодних доказів про ці обставини матеріали справи не містять. Твердження про побиття ОСОБА_9 співмешканцем і свідком у цій справі ОСОБА_10 , через те, що він це робив постійно, є нечіткими та не мають жодних часових прив`язок. Суд зазначає, що в матеріалах справи немає жодних доказів цим обставинам, а суд розглядає справу в межах заявленого прокурором обвинувачення.
Також ОСОБА_6 заявила, що злочин було вчинено без попередньої змови, отже він не може вважатися таким, що вчинений групою осіб.
Відповідно до частини першої статті 28 КК України, злочин визнається таким, що вчинений групою осіб, якщо у ньому брали участь декілька (два або більше) виконавців без попередньої змови між собою. Взаємодія учасників виникає у момент початку скоєння злочину або під час його вчинення. У цих випадках, як правило, співучасник приєднується до виконавця, що вже почав виконувати об`єктивну сторону злочину. Їхні дії мають бути погоджені щодо об`єкта та об`єктивної сторони.
Констатуючи спільність діянь співучасників суд встановив, що кримінальне правопорушення вчинене їхніми об`єднаними, спільними зусиллями. Кожен із співучасників зробив свій внесок у вчинення спільного кримінального правопорушення. Спільність такої діяльності полягає у тому, що вона має взаємодоповнюючий і взаємообумовлений характер. Діючи спільно, обвинувачені як співучасники досягли єдиного злочинного результату у вигляді спричинення ОСОБА_9 тяжких тілесних ушкоджень, що потягли за собою смерть.
Правопорушення, скоєне обвинуваченими, кваліфікується за частиною другою статті 121 КК України, а саме, умисне тяжке тілесне ушкодження, вчинене групою осіб і таке, що спричинило смерть потерпілої. 
Санкція наведеної частини передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років.
Відповідно до частин третьої і п`ятої статті 12 КК України наведене правопорушення відноситься до тяжких злочинів.
Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 відповідно до статті 66 КК України, не встановлено.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_7 відповідно до статті 67 КК, не встановлено. 
ОСОБА_7 за місцем проживання характеризується з посередньої сторони, схильна до вживання алкоголю, проживає з матір`ю, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, раніше не судима. Хоча своєї провини не визнала, однак в судових засіданнях неодноразово висловлювала намір про матеріальне відшкодування шкоди потерпілій ОСОБА_4 , надавала докази відповідного перерахування коштів. Згідно з характеристикою наданою ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор» ОСОБА_7 є спокійною, врівноваженою, адекватною особою, на профілактичному обліку установи не перебуває.Під час розгляду справи обвинувачена виявила бажання працювати в умовах Кропивницького слідчого ізолятора. З характеристики на ОСОБА_7 з минулої робити, а саме ПП «Чистий ЛІС,», де остання працювала садівником, вбачається, що ОСОБА_15 демонструвала високу працездатність та ентузіазм у виконанні свої обов`язків, має лідерське якості, неоднаразово отримувала подяки за відмінну роботу.
Призначаючи покарання ОСОБА_7 суд виходить із положень статей 50, 65 КК України, принципу законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, відношення особи до скоєних кримінальних правопорушень, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих обставин, дані про особу обвинуваченої, у зв`язку з чим суд вважає, що виправлення обвинуваченої можливе лише за умов ізоляції від суспільства, а тому необхідно призначити покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень в межах санкції частини другої статті 121 КК України у виді позбавлення волі строком на 8 років.
Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_8 відповідно до статті 66 КК України, не встановлено.
Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_8 відповідно до статті 67 КК є вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває в сімейних відносинах. 
ОСОБА_8 за місцем проживання характеризується з посередньої сторони, схильний до систематичного вживання алкоголю, проживає разом з матір`ю (яка позбавлена батьківських прав), офіційно не працює, одноразово в 2002 році знаходився на стаціонарному лікуванні в дитячому відділенні з приводу порушення психічного та мовного розвитку, за медичним критерієм не може бути визнаний неосудним, призначення СПЕ відносно ОСОБА_8 не доцільно,письмових скарг не надходило, раніше судимий.
Призначаючи покарання ОСОБА_8 суд виходить із положень статей 50, 65 КК України, принципу законності, відношення особи до скоєних кримінальних правопорушень, відсутність пом`якшуючих обставин, обтяжуючу обставину, дані про особу обвинуваченого, у зв`язку з чим суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе лише за умов ізоляції від суспільства, а тому необхідно призначити покарання, необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень в межах санкції частини другої статті 121 КК України у виді позбавлення волі строком на 9 років.
Крім того, судом встановлено, що вироком Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 05.12.2024 ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 125 КК України, та призначено йому покарання у виді штрафу на користь держави в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.
Судом встановлено, що станом на 13.01.2026 покарання за зазначеним вироком не виконано.
Відповідно до частини першої статті 70 КК України при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.
Згідно із частиною четвертою наведеної статті за правилами, передбаченими в частинах першій-третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.
Таким чином, зваживши у сукупності викладені обставини, суд визначає остаточне покарання шляхом повного поглинення покарання, призначеного вироком Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 05.12.2024, і призначити остаточне покарання у вигляді позбавлення волі строком на 9 років. 
Відповідно до ухвали слідчого судді Кіровського районного суду м. Кропивницького від 18.12.2024 до ОСОБА_8 і ОСОБА_7 вперше у цьому кримінальному провадженні застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який безперервно продовжувався рядом ухвал слідчого судді, суду і який діє на момент постановлення вироку судом першої інстанції. 
Згідно з частиною п`ятою статті 72 КК України, попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. При призначенні покарань, не зазначених у частині першої цієї статті, суд, враховуючи попереднє ув`язнення, може пом`якшити покарання або повністю звільнити засудженого від його відбування.
На підставі наведеного потрібно зарахувати в строк основного покарання строк тримання під вартою обвинувачених з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі починаючи з 18.12.2024 включно.
Долю речових доказів суд вирішує, виходячи з положень статті 100 КПК України.
Процесуальні витрати у цьому кримінальному провадженні відсутні.
На підставі викладеного, керуючись статтями 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд-

УХВАЛИВ:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 121 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 обчислювати з дня набрання вироком законної сили.
Зарахувати в строк покарання строк тримання під вартою ОСОБА_7 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі починаючи з 18.12.2024 включно до набрання вироком законної сили.
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 121 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 9 (дев`ять) років.
На підставі частини четвертої статті 70 КК України визначити остаточне покарання шляхом повного поглинення покарання, призначеного вироком Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 05.12.2024, і призначити остаточне покарання у вигляді позбавлення волі строком на 9 (дев`ять) років.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_8 обчислювати з дня набрання вироком законної сили.
Зарахувати в строк покарання строк тримання під вартою ОСОБА_8 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі починаючи з 18.12.2024 включно до набрання вироком законної сили.
Зняти арешт, накладений відповідно до ухвали слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 12.11.2024, на кросівки білого кольору зі слідами речовини бурого кольору, куртку чорного кольору зі слідами речовини бурого кольору, власником якого є ОСОБА_8 , та куртку зеленого кольору, кофту білого кольору, джинсові штани, чоботи чорного кольору, власником яких є ОСОБА_7 .
Після вступу вироку в законну силу речові докази:
- куртку зеленого кольору, кофту білого кольору, які поміщені до спеціального пакету та опломбовано біркою з написом «до висновку експерта №735», які знаходяться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів ВП № 2 (м. Кропивницький) Кропивницького ВП РУП ГУНП в Кіровоградській області, знищити;
- джинсові штани, чоботи чорного кольору зі слідами речовини бурого кольору, які поміщені до спеціального пакету та опломбовано біркою з написом «до висновку експерта №735», які знаходяться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів ВП № 2 (м. Кропивницький) Кропивницького ВП РУП ГУНП в Кіровоградській області, повернути власниці ОСОБА_7 ;
- куртку чорного кольору зі слідами речовини бурого кольору, яку поміщено до спеціального пакету та опломбовано біркою з написом «До висновку експерта №736», яка знаходиться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів ВП № 2 (м. Кропивницький) Кропивницького ВП РУП ГУНП в Кіровоградській області, знищити;
- кросівки білого кольору зі слідами речовини бурого кольору, які поміщені до спеціального пакету та опломбовано біркою з написом «До висновку експерта №736», які знаходяться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів ВП № 2 (м. Кропивницький) Кропивницького ВП РУП ГУНП в Кіровоградській області, повернути власнику ОСОБА_8 ;
- паперовий конверт білого кольору, у якому знаходиться оптичний диск DVD-R, який було надано начальником Управління організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування, зберігати у матеріалах справи;
-  паперовий конверт білого кольору у якому знаходиться оптичний диск DVD-R, який було надано заступником генерального директора з оргометодроботи, зберігати у матеріалах справи.
Вирок набирає законної сили після спливу строку на апеляційне оскарження. У разі, якщо вирок оскаржений учасниками процесу, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, яке набирає законної сили з моменту його проголошення.
Апеляційна скарга на вирок суду першої інстанції може бути подана протягом тридцяти днів з моменту його проголошення до Кропивницького апеляційного суду через Кропивницький районний суд Кіровоградської області.
Копію вироку вручити учасникам провадження.

Суддя         ОСОБА_1