Справа № 626/1153/25
Провадження № 2/626/532/2025 

ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
Іменем України
28.01.2026 року м. Берестин
Берестинський районний суд Харківської області в складі:
головуючого судді Дудченко В.О.,
за участі секретаря Зінченко Л.В., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Берестині, у відсутності сторін, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу щодо ухвалення додаткового рішення,
В С Т А Н О В И В:
З Харківського апеляційного суду повернуто цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу для вирішення питання про ухвалення додаткового рішення.
За змістом позовних вимог ОСОБА_1 просив розірвати шлюб з ОСОБА_2 та залишити проживати з батьком неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
За змістом мотивувальної частини рішення Берестинського районного суду Харківської області від 21.05.2025 року № 626/1153/25 (провадження № 2/626/532/2025) всі вищезазначені вимоги були розглянуті по суті, проте резолютивна частина рішення містить лише висновок про задоволення позовних вимог в частині розірвання шлюбу.
Від відповідача ОСОБА_2 27.01.2026 року до суду надійшло клопотання щодо ухвалення додаткового рішення суду відповідно до якого заперечує проти задоволення позовної вимоги позивача про визначення місця проживання дитини разом з батьком.
Від позивача ОСОБА_1 28.01.2026 року до суду надійшла письмова заява відповідно до якої він зазначив, що на час подання позовної заяви про розірвання шлюбу до суду діти проживали з ним і між сторонами не було спору щодо місця проживання дітей, тому в позовній заяві він не заявляв позовну вимогу про визначення місця проживання дітей разом з ним, лише просив суд вирішити питання про залишення проживання дітей разом з ним одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. Фактично підтвердити факт проживання дітей разом з ним. В даний час ним подано окрему позовну заяву до суду про визначення місця проживання дітей разом з ним, так як між ним та ОСОБА_2 виник спір щодо місця проживання дітей.
Враховуючи те, що сторони належним чином повідомлені про день та час розгляду справи та їх присутність не є обов`язковою при ухваленні додаткового рішення, суд вважає за можливе на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України розглянути справу у відсутності сторін не здійснюючи фіксування судового процесу.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення, враховуючи наступне.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 15.04.2025 року звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з ОСОБА_2 . Так як на момент подачі позовної заяви про розірвання шлюбу їх малолітні діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживали з ним та між сторонами не було спору про місце проживання дітей, ОСОБА_1 просив суд вирішити питання про залишення проживання дітей разом з ним одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. Окрему позовну вимогу про визначення місця проживання дітей разом з ним не було заявлено в позовній заяві про розірвання шлюбу.
Рішенням Берестинського районного суду Харківської області від 21.05.2025 року позов ОСОБА_1 задоволено. Шлюб, зареєстрований 08 серпня 2014 року в Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Красноградського районного управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 125, між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 розірвано.
За змістом мотивувальної частини рішення Берестинського районного суду Харківської області від 21.05.2025 року № 626/1153/25 (провадження № 2/626/532/2025) всі вищезазначені вимоги були розглянуті по суті, проте резолютивна частина рішення містить лише висновок про задоволення позовних вимог в частині розірвання шлюбу.
В мотивувальні частині рішення зазначено, що між сторонами існує спір про місце проживання неповнолітніх дітей, тому питання про залишення проживання дітей з батьком після розірвання шлюбу під час розгляду даної справи про розірвання шлюбу не вирішується, так як повинно вирішуватись в позовному провадженні за позовною вимогою про визначення місця проживання спільних дітей.
Але в резолютивній частині рішення не роз`яснено, що за наявності спору між батьками про визначення місця проживання дитини, суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини.
Згідно ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:
1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;
2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;
3) судом не вирішено питання про судові витрати;
4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.
Відповідно до ч.4 ст.19 Сімейного кодексу України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою.
Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає (ч. 4 ст. 29 ЦК України).
У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом (ч. 3 ст. 29 ЦК України).
Відповідно до ч.1 ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дітей.
У постанові від 15 січня 2020 року у справі № 200/952/18 (провадження № 61-14859св19) Верховний Суд зазначив, що за загальним правилом за відсутності спору щодо того, з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти, суд може вирішити питання про залишення проживання дитини разом із матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. У разі наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини.
Верховний Суд у постанові від 18 липня 2022 року у справі № 405/4659/21 (провадження № 61-5775св22) вказав, що враховуючи, що сторони не зверталися до суду при розгляді цієї справи із вимогами про визначення місця проживання дитини з одним із батьків, суд, враховуючи принципи змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, обґрунтовано в межах доводів та вимог позову про розірвання шлюбу та залишення проживати дитини з матір`ю, встановивши, що дитина до розірвання шлюбу після припинення фактичних шлюбних відносин батьків проживала разом з матір`ю, залишив проживати дитину з нею, чим лише констатував місце проживання дитини, не визначаючи та не змінюючи його.
У постанові від 22 грудня 2021 року у справі № 339/143/20 (провадження № 61-6809св21) Верховний Суд зазначив, що зазначення у резолютивній частині рішення суду про те, щоб малолітнього сина залишити на проживання з матір`ю, не свідчить, що суд вирішив позов про визначення місця проживання дитини разом з матір`ю, оскільки суд лише констатував, з ким залишається проживати дитина після розірвання шлюбу, не змінюючи при цьому її місце проживання.
Під час вирішення питання про визначення місця проживання дитини, участь органу опіки та піклування є обов`язковою, а позивач до заяви про визначення місця проживання дитини повинен надати висновок органу опіки та піклування про доцільність проживання дитини з одним із батьків, характеристики з місця проживання, роботи, місця навчання дитини (гуртків), медичні довідки (судом обов`язково враховується стан здоров`я як батьків, так і дитини), довідки про доходи (інші документи, які підтверджують матеріальне становище заявника), акти обстеження житлово-побутових умов, документи, що підтверджують право власності на житло.
Водночас судом під час розгляду цієї справи не вирішувалось питання про визначення місця проживання дітей, так як зазначив сам позивач, він не заявляв позовну вимогу саме про визначення місця проживання дітей разом з ним, лише хотів констатувати факт того, що діти залишаться проживати разом з ним, оскільки на час подачі позову про розірвання шлюбу до суду діти проживали разом з ним та не було спору про місце їх проживання.
За загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу.
Лише за наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини.
Так як під час розгляду даної справи про розірвання шлюбу судом було встановлено, що між сторонами існує спір про місце проживання дітей, тому суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам, що у разі спору про місце проживання малолітніх дітей вони не позбавлені можливості звернутися до суду з позовом про визначення місця проживання їх малолітніх дітей.
Крім того, в провадженні Берестинського районного суду Харківської області в даний час знаходиться цивільна справа № 626/2560/25 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 з третьою особою Службою у справах дітей Берестинської міської ради Харківської області про визначення місця проживання малолітніх дітей. З даною позовною заявою ОСОБА_1 звернувся до суду 13.08.2025 року, тобто вже після ухвалення рішення про розірвання шлюбу.
На підставі викладеного, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення, в якому в резолютивній частині рішення роз`яснити сторонам у справі, що у разі спору про місце проживання малолітніх дітей вони не позбавлені можливості звернутися до суду з позовом про визначення місця проживання їх малолітніх дітей у відповідності до вимог діючого законодавства.
Керуючись ст. 270 ЦПК України,
УХВАЛИВ:
Додаткове рішення по цивільній справі № 626/1153/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
В резолютивній частині рішення роз`яснити сторонам у справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що у разі спору про місце проживання малолітніх дітей вони не позбавлені можливості звернутися до суду з позовом про визначення місця проживання їх малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у відповідності до вимог діючого законодавства.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів до Харківського апеляційного суду. 

Суддя