ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2026 року
м. Київ

справа № 490/132/22
провадження № 61-13946св25 

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Калараша А. А. (судді-доповідача), Петрова Є. В., Пророка В. В., 

учасники справи:
заявник - Акціонерне товариство «Сенс Банк»,
заінтересована особа - Миколаївська міська рада, 

провівши у порядку письмового провадження попередній розгляд справи за касаційною скаргою Миколаївської міської ради на рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 02 червня 2025 року, ухваленого під головуванням судді Шолох Л. М., та постанову Миколаївського апеляційного суду від 07 жовтня 2025 року, ухвалену колегією у складі суддів Царюк Л. М., Базовкіної Т. М., Крамаренко Т. В., 

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст заяви

1. 23 грудня 2021 року Акціонерне товариство «Альфа Банк» (далі - АТ «Альфа Банк»), яке в подальшому змінило свою назву на Акціонерне товариство «Сенс Банк» (далі - АТ «Сенс Банк»), звернулось до суду із заявою про визнання спадщини відумерлою.

2. Заява мотивована тим, що 30 травня 2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (далі - АКБСР «Укрсоцбанк»), правонаступником якого є АТ «Сенс Банк», та ОСОБА_1 укладено кредитний договір, на виконання умов якого останньому надано кредит у розмірі 30 000,00 доларів США.

3. Крім цього між сторонами було укладено іпотечний договір, предметом якого є квартира за адресою: АДРЕСА_1 , яка на праві власності належала позичальнику.

4.  ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 помер у зв`язку з чим відкрилася спадщина на зазначену квартиру.

5. Згідно з відповіддю Першої миколаївської державної нотаріальної контори від 12 жовтня 2021 року № 1174/01-16 спадкова справа до майна померлого ОСОБА_1 не заводилась.

6. Враховуючи те, що після смерті ОСОБА_1 минуло більше 10 років, то спадкоємці померлого відсутні.

7. Територіальна громада, яка стала власником відумерлого майна, зобов`язана задовольнити вимоги кредитора спадкодавця, що заявлені відповідно до статті 1231 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

8. Згідно з розрахунку заборгованості за договором кредиту від 30 травня 2007 року № 640/259-К259 станом на 22 вересня 2011 року заборгованість складає 32 834,66 доларів США. 

9. Враховуючи зазначені обставини, АТ «Сенс Банк» просило суд визнати спадкове майно, а саме: однокімнатну квартиру, загальною площею 48,50 кв. м, житловою площею 33,20 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та належить на праві власності померлому ОСОБА_1 , відумерлою спадщиною.

Короткий зміст судових рішень судів першої і апеляційної інстанцій та мотиви їх прийняття

10. Центральний районний суд м. Миколаєва рішенням від 02 червня 2025 року (а. с. 161-164), залишеним без змін постановою Миколаївського апеляційного суду від 07 жовтня 2025 року (а. с. 219-222), заяву АТ «Сенс Банк» про визнання спадщини відумерлою задовольнив. Визнав однокімнатну квартиру, загальною площею 48,50 кв. м, житловою площею 33,20 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та належить на праві власності померлому ОСОБА_1 , відумерлою спадщиною та передав її у власність Миколаївської міської територіальної громади в особі Миколаївської міської ради.

11. Задовольняючи заяву про визнання спадщини відумерлою, суди попередніх інстанцій виходили з того, що спадкоємців після смерті ОСОБА_1 не встановлено, до органів нотаріату із заявою про прийняття спадщини спадкоємці не зверталися і спадкова справа не заведена, після смерті ОСОБА_1 минуло більше десяти років.

Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги, позиція інших учасників справи 

12. 07 листопада 2025 року Миколаївська міська рада, в інтересах якої діє Юзвак Є. М., через підсистему «Електронний суд» подала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 02 червня 2025 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 07 жовтня 2025 року, в якій заявник просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні заяви. 

13. Касаційна скарга мотивована тим, що наявні у матеріалах справи докази не є достатніми для підтвердження відсутності спадкоємців за законом і за заповітом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття. 

14. Зі змісту договору дарування від 06 вересня 2006 року вбачається, що станом на дату укладення цього договору у спірній квартирі були зареєстровані ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . Не виключено, що в спірній квартирі разом з померлим могли проживати інші особи. 

15. Суди не перевірили наявність спору про право зі сторони інших заінтересованих осіб. Судами не встановлено, хто був зареєстрований та/або проживав разом із спадкоємцем станом на дату його смерті, що є визначальною обставиною під час розгляду заяви у порядку окремого провадження і відповідно, що її задоволення не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне. 

16. У матеріалах справи немає копії договору поруки та заявником не надано жодної інформації щодо здійснених заходів. Встановлення вказаних обставин є суттєвим, оскільки згідно з договором кредиту від 30 травня 2007 року № 640/259-К259 ОСОБА_3 є солідарним боржником, а тому банк повинен був стягнути з нього борг і лише потім застосовувати інші заходи для повернення боргу.
17. Заявником не надано рішення суду, на виконання якого видано виконавчий лист № 755/30245/14-ц, датований 26 грудня 2014 року Дніпровським районним судом м. Києва. При цьому виконавчий лист у справі № 755/30245/14-ц, на який посилається заявник, датується 26 грудня 2014 року, тобто вже після смерті боржника. Таким чином, судами не встановлено, чи можна заявника вважати кредитором померлого і відповідно чи має право АТ «Сенс Банк» звертатися до суду з вимогами про визнання спадщини відумерлою.

18. Суди не перевірили, чи мало місце пред`явлення кредиторами вимог до спадкодавця щодо погашення боргу за його життя, чи були додатково нараховані до суми боргу відсотки та чи було рішення суду про стягнення неустойки зі спадкодавця за його життя. 

19. Від АТ «Сенс Банк» не надходило відзиву на касаційну скаргу. 

Провадження у суді касаційної інстанції

20. Верховний Суд ухвалою від 08 грудня 2025 року поновив Миколаївській міській раді строк на касаційне оскарження судових рішень та відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою Миколаївської міської ради, поданою її представником - Юзвак Є. М., на рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 02 червня 2025 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 07 жовтня 2025 року, витребував матеріали справи із суду першої інстанції.

21. У грудні 2025 року матеріали цивільної справи № 490/132/22 надійшли до Верховного Суду. 

22. Як на підставу касаційного оскарження заявник посилається на те, що суди застосували норму права без урахування висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 10 січня 2019 року у справі № 484/747/17, від 19 травня 2025 року у справі № 372/1162/24 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

23. Також як на підставу касаційного оскарження заявник посилається на відсутність висновку Верховного Суду щодо належних, допустимих та достатніх способів доведення неприйняття спадщини у справах про визнання спадщини відумерлою; необхідність перевірки заявника (банка) чи дійсно він наділений правом кредитора відносно померлого боржника у справах про визнання спадщини відумерлою у разі ненадання доказів того, що судом було прийнято рішення з призначенням певної суми до виплати кредитору (пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України). 

Встановлені судами першої та апеляційної інстанцій фактичні обставини справи

24. Суди першої та апеляційної інстанцій встановили, що 06 вересня 2006 року між ОСОБА_2 (дарувальник) та ОСОБА_1 укладено договір дарування, за умовами якого ОСОБА_2 подарував ОСОБА_1 квартиру за адресою: АДРЕСА_2 . Зазначений договір посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Войтовською Ж. Ф. (а. с. 20).

25. Згідно з витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації від 25 вересня 2006 року № 11938744 ОСОБА_1 на підставі договору дарування від 06 вересня 2006 року на праві приватної власності належить 1/1 частка квартири за адресою: АДРЕСА_2 (а. с. 21). 

26. 30 травня 2007 року між АКБСР «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 укладено договір кредиту № 640/259-К259, відповідно до умов якого кредитор надав позичальнику грошові кошти у розмірі 30 000,00 доларів США зі сплатою 13 процентів річних (а. с. 15, 16).

27. Пунктом 1.3.2 договору кредиту від 30 травня 2007 року № 640/259-К259 визначено, в якості забезпечення позичальником виконання своїх зобов`язань щодо погашення кредиту, сплати процентів, можливих штрафних санкцій, а також витрат на здійснення забезпеченої іпотекою вимоги, кредитор укладає:в день укладення цього договору - з позичальником та ОСОБА_3 , надалі за текстом «поручителі», договір поруки, за умови якого поручитель поручається перед кредитором за виконання позичальником своїх обов`язків за цим договором у повному обсязі перед кредитором разом з позичальником як солідарний боржник.

28. Також 30 травня 2007 року між АКБСР «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 укладено іпотечний договір, відповідно до умов якого ОСОБА_1 передав в іпотеку банку в якості забезпечення виконання зобов`язань за договором кредиту від 30 травня 2007 року № 640/259-К259 квартиру АДРЕСА_3 , яка належить іпотекодавцю на праві приватної особистої власності на підставі свідоцтва договору дарування (а. с. 18, 19). 

29. 05 грудня 2008 року між АКБСР «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 підписано додаткову угоду № 1 про внесення змін до договору кредиту № 640/259-К259, за умовами якої кредитор змінив процентну ставку за користування кредитом. Інші умови договору залишилися незмінними і сторони підтвердили за ними свої зобов`язання (а. с. 17). 
30. Згідно з актовим записом про смерть від 24 вересня 2011 року № 3506 ОСОБА_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 59).

31. 25 травня 2016 року державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби м. Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № НОМЕР_1, у якій зазначено, що виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 755/30245/14-ц, виданого 26 грудня 2014 року Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» 562 797,96 грн - закінчено. Крім цього у постанові про закінчення виконавчого провадження зазначено, що 22 вересня 2011 року боржник помер (а. с. 23).

32. 13 грудня 2016 року ПАТ «Укрсоцбанк» надіслало до Першої миколаївської державної нотаріальної контори вимогу (претензію) кредитора до спадкоємців померлого боржника, у якій просив прийняти вимогу (претензію) до спадкоємців ОСОБА_1 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо договору кредиту від 30 травня 2007 року № 640/259-К259 (а. с. 24-26).

33. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 24 листопада 2021 року на належну спадкодавцю ОСОБА_1 на праві приватної власності квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , яка є предметом іпотеки, було накладено арешт із забороною відчуження (а. с. 29, 30). 

34. За даними Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 29 квітня 2023 року № 72299420 спадкова справа після смерті ОСОБА_1 не заводилася (а. с. 78). 

Позиція Верховного Суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови

35. Відповідно до пункту 8 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання спадщини відумерлою.

36. Статтею 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

37. Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

38. Спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її ( частина перша статті 1268 ЦК України).

39. За змістом статті 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою.

40. Заява про визнання спадщини відумерлою може також бути подана кредитором спадкодавця, а якщо до складу спадщини входять земельні ділянки сільськогосподарського призначення - власниками або користувачами суміжних земельних ділянок. У такому разі суд залучає до розгляду справи органи місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини та/або за місцезнаходженням нерухомого майна, що входить до складу спадщини.

41. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини.

42. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини, а нерухоме майно - за його місцезнаходженням.

43. Територіальна громада, яка стала власником відумерлого майна, зобов`язана задовольнити вимоги кредиторів спадкодавця, що заявлені відповідно до статті 1231 цього Кодексу. Якщо власниками відумерлого майна стали декілька територіальних громад, вимоги кредиторів спадкодавця задовольняються територіальними громадами пропорційно до вартості відумерлого майна, набутого у власність кожною з них ( частина четверта статті 1277 ЦК України).

44. Встановивши, що після смерті ОСОБА_1 спадкоємці за заповітом і за законом відсутні, з часу відкриття спадщини сплив один рік, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для визнання відумерлою спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_1 та складається із квартири   АДРЕСА_4  та передання її у власність територіальної громади в особі Миколаївської міської ради.
45. Наведене узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 19 листопада 2019 року у справі № 199/353/17-ц, від 20 січня 2021 року у справі № 644/3546/17, від 08 листопада 2021 року в справі
№ 646/6443/18, від 15 грудня 2021 року у справі № 442/3046/20, від 02 жовтня 2024 року у справі № 357/2501/22, від 18 листопада 2024 року у справі № 214/707/23.

46. Доводи касаційної скарги про те, що наявні у матеріалах справи докази не є достатніми для підтвердження відсутності спадкоємців за законом і за заповітом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, є необґрунтованими, оскільки наявними у матеріалах справи відомостями Першої миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області (а. с. 76-78) підтверджується, що спадкова справа після смерті ОСОБА_1 не заводилася. У справі встановлено, що з моменту відкриття спадщини до часу звернення АТ «Сенс Банк» із заявою до суду минуло більше десяти років, проте доказів того, що існують спадкоємці ОСОБА_1 , які вчинили будь-які дії щодо прийняття спадщини, чи є такими, що прийняли спадщину в силу закону, матеріали справи не містять. 

47. Щодо доводів касаційної скарги про реєстрацію осіб у спірній квартирі на дату смерті ОСОБА_1 , то з матеріалів справи встановлено, що судами були зроблені відповідні запити з цього питання, проте такі відомості у Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради відсутні (а. с. 210 зв.). 

48. Доводи касаційної скарги про те, що у цій справі існує спір про право, що виключає можливість розгляду заяви АТ «Сенс Банк» в окремому проваджені, є безпідставні, оскільки право кредитора спадкодавця на звернення із заявою про визнання спадщини відумерлою прямо передбачено законом і така заява, за загальним правилом, розглядається в порядку окремого провадження. Тобто, сама собою відповідна заява кредитора не свідчить про виникнення спору про право, адже в ній відсутні вимоги про стягнення боргу чи звернення стягнення на забезпечувальне майно. Водночас, заперечення заінтересованої особи - Миколаївської міської ради проти задоволення заяви АТ «Сенс Банк» про визнання спадщини відумерлою не свідчать про існування спору про право. Спір про право у даному випадку буде мати місце, якщо були б встановлені особи, які б прийняли спадщину після смерті ОСОБА_1 за законом або за заповітом. Оскільки у справі судами не встановлено існування спадкоємців, то спадщина визнається відумерлою та підлягає передачі її територіальній громаді. При цьому нормами закону не передбачено право територіальної громади на відмову від спадщини.

49. Доводи касаційної скарги про те, що судами не встановлено, чи можна заявника вважати кредитором померлого і відповідно чи має право АТ «Сенс Банк» звертатися до суду з вимогами про визнання спадщини відумерлою, є безпідставними, з огляду на те, що існування кредитних зобов`язань між АТ «Сенс Банк» та померлим ОСОБА_1 підтверджується наявною у матеріалах справи копією договору кредиту від 30 травня 2007 року № 640/259-К259, за яким до АТ «Сенс Банк» перейшли права та обов`язки кредитора. При цьому задоволення заяви кредитора спадкодавця про визнання спадщини відумерлою лише створює передумови для вирішення питання щодо задоволення майнових вимог кредитора. За таких обставин визначається правовий статус спадкового майна, яке не прийнято жодним із спадкоємцем, тобто коли відсутній відповідач за позовом кредитора про стягнення боргу чи звернення стягнення на предмет іпотеки. Передача відумерлої спадщини до органу місцевого самоврядування за місцезнаходженням нерухомого майна створює кредитору правову можливість заявляти свої вимоги. 

50. Верховний Суд відхиляє доводи касаційної скарги щодо ухвалення оскаржуваного рішення без перевірки та урахування відомостей про поручителя за кредитним договором, судового рішення на підставі якого було видано виконавчий лист від 26 грудня 2014 року, обґрунтованість видачі виконавчого листа, оскільки перевірка цих обставин, не є предметом розгляду окремого провадження про визнання спадщини відумерлою.

51. Доводи касаційної скарги про те, що суди попередніх інстанцій застосували норму права без урахування висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 10 січня 2019 року у справі № 484/747/17, від 19 травня 2025 року у справі № 372/1162/24, є необґрунтованими, оскільки встановлені судами фактичні обставини, що формують зміст спірних правовідносин, у зазначеній заявником справі та у справі, яка переглядається у касаційному порядку, є різними. 

52. Так, у справі № 484/747/17 спір стосувався встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

53. У справі № 372/1162/24 судивстановили, що позивач не наділена правом кредитора до померлого боржника у зв`язку з тим, що не виконала зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з чим відмовили у задоволенні позову про визнання спадщини відумерлою.

54. Доводи касаційної скарги про відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування норм права в подібних правовідносинах, є необґрунтованими, адже Верховний Суд вже формулював висновок щодо застосування статті 1277 ЦК України у подібних правовідносинах, зокрема, у постановах від 19 листопада 2019 року у справі № 199/353/17-ц, від 20 січня 2021 року у справі № 644/3546/17, від 08 листопада 2021 року в справі № 646/6443/18, від 15 грудня 2021 року у справі № 442/3046/20, від 02 жовтня 2024 року у справі № 357/2501/22, від 18 листопада 2024 року у справі № 214/707/23.

55. За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що доводи касаційної скарги не знайшли свого підтвердження.

56. Касаційний суд з урахуванням частини першої статті 400 ЦПК України переглянув у касаційному порядку оскаржувані судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження у цій справі.

57. Підстав для виходу за межі доводів касаційної скарги судом касаційної інстанції не встановлено.

58. Відповідно до частини третьої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення -без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

59. Доводи касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, висновків судів попередніх інстанцій не спростовують, на законність та обґрунтованість оскаржуваних судових рішень не впливають, тому колегія суддів дійшла висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а оскаржуваних судових рішень - без змін. 

Щодо судових витрат

60. Оскільки суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у судах першої та апеляційної інстанцій, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, немає.

Керуючись статтями 400, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу Миколаївської міської ради залишити без задоволення.
Рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 02 червня 2025 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 07 жовтня 2025 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: А. А. Калараш

Є. В. Петров 

В. В. Пророк