ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
22 січня 2026 року 	Справа № 280/10811/25 м.Запоріжжя	
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Новікової І.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:
05 грудня 2025 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (далі – відповідач), в якій позивач просить суд:
визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 12 вересня 2025 року №084650012620 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах позивачу;
зобов`язати відповідача зарахувати до страхового стажу позивача періоди роботи у колгоспі «Іскра» з 09.08.1982 по 09.11.1985, у колгоспі «Іскра» з 20.02.1988 по 17.05.1988, у колгоспі «Шлях до комунізму» з 25.05.1988 по 22.09.1989, у колгоспі «Іскра» з 26.09.1989 по 24.05.1993 та зарахувати до пільгового страхового стажу, відповідно до п. 3 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періоди роботи на посаді механізатора з 01.03.2005 по 03.12.2012, на посаді тракториста-механізатора сільскогосподарського виробництва з 26.02.2013 по 18.11.2013 та з 24.02.2014 по 24.02.2022 у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Ніка» (ЄДРПОУ 24516694), згідно записів у трудовій книжці серії НОМЕР_1 ;
зобов`язати відповідача призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах з 05 вересня 2025 року.
Ухвалою суду від 09.12.2025 відкрито спрощене позовне провадження у справі.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що він у встановленому порядку звернувся до органів ПФУ з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, проте відповідачем було прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії. Позивач вважає таке рішення протиправним та зазначає, що відповідачем під час розгляду його документів протиправно було відмовлено у зарахуванні до страхового стажу періодів з 09.08.1982 по 09.11.1985, з 20.02.1988 по 17.05.1988, з 25.05.1988 по 22.09.1989, з 26.09.1989 по 24.05.1993, оскільки такі періоди трудової діяльності підтверджуються відомостями трудової книжки колгоспника серії НОМЕР_1 . Також, позивач вказував на те, що періоди роботи з 01.03.2005 по 03.12.2012 на посаді механізатора, з 26.02.2013 по 18.11.2013 на посаді тракториста-машиніста та з 24.02.2014 по теперішній час на посаді тракториста-машиніста сільськогосподарського виробництва підлягають зарахуванню до пільгового стажу роботи. З урахуванням викладеного у позовній заяві, позивач просив задовольнити позовні вимоги.
Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечив. В обґрунтування заперечень зазначено про те, що до стажу роботи зараховується період трудової діяльності в колгоспі зокрема, на підставі додаткової інформації про перебування особи членом колгоспу та виконання встановленого мінімуму трудової участі в колективному господарстві. Відповідач зазначає, що до страхового стажу не враховано періоди роботи згідно запису трудової книжки ( НОМЕР_1 від 12.08.1982), з 09.08.1982 по 09.11.1985, з 20.02.1988 по 17.05.1988, з 25.05.1988 по 22.09.1989, з 26.09.1989 по 24.05.1993, оскільки відсутня уточнююча довідка про встановлений та відпрацьований мінімум трудової участі в громадському господарстві (колгоспі). Також, відповідач вказував на те, що стаж роботи на посаді тракториста-машиніста не підтверджено, оскільки відсутня пільгова довідка. З урахуванням викладеного у відзиві на позовну заяву, відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог.
На підставі приписів ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, встановив наступне.
Судом встановлено, що 05.09.2025 ОСОБА_1 звернувся до органів ПФУ з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
Рішенням ГУ ПФУ в Кіровоградській області від 12.09.2025 №084650012620, яке прийнято за принципом екстериторіальності, ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії з посиланням на те, що позивач не має права на призначення пенсії відповідно до пункту 3 частини 2 статті 114 Закону, у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу на посаді тракториста-машиніста.
Також, у вказаному рішенні зазначено про те, що до страхового стажу не враховано періоди роботи згідно запису трудової книжки ( НОМЕР_1 від 12.08.1982), з 09.08.1982 по 09.11.1985, з 20.02.1988 по 17.05.1988, з 25.05.1988 по 22.09.1989, з 26.09.1989 по 24.05.1993, оскільки відсутня уточнююча довідка про встановлений та відпрацьований мінімум трудової участі в громадському господарстві (колгоспі).
Позивач не погодившись зі спірним рішенням про відмову в призначенні пенсії, звернувся з даним адміністративним позовом до суду.
За приписами статті 8 Конституції України, Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Конституція України є нормами прямої дії.
Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Суд зазначає, що згідно приписів статті 22 Конституції України, права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права та свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.
Згідно приписів статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат для догляду, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Відповідно до частини 1 статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.
Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу:
з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - не менше 25 років;
з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років;
з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років;
з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років;
з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років;
з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років;
з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року;
з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - не менше 32 років;
з 1 січня 2026 року по 31 грудня 2026 року - не менше 33 років;
з 1 січня 2027 року по 31 грудня 2027 року - не менше 34 років;
починаючи з 1 січня 2028 року - не менше 35 років.
Згідно пункту 3 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на пільгових умовах пенсія за віком призначається: чоловікам, які працюють трактористами-машиністами і безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.
Відмовляючи позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідач вказав на те, що страховий стаж позивача складає 27 років 6 місяців 22 дні, а стаж роботи на посаді тракториста-машиніста не підтверджено, оскільки відсутня пільгова довідка.
Згідно з ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Такий порядок затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637. Згідно з пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Пунктом 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Таким чином, надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки або відсутності у ній необхідних записів, які визначають право на пенсійне забезпечення.
Згідно з вимогами частин 1, 2 ст.56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.
При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.
Зазначені положення свідчать про те, що єдиною підставою для не врахування до трудового стажу часу роботи колгоспника у повному обсязі є невиконання встановленого мінімуму трудової участі саме без поважних причин.
З матеріалів справи судом встановлено, що у трудовій книжці колгоспника № НОМЕР_2 , що видана на ім`я ОСОБА_1 , міститься інформація про періоди його роботи у колгоспі «Іскра» з 09.08.1982 по 09.11.1985, у колгоспі «Іскра» з 20.02.1988 по 17.05.1988, у колгоспі «Шлях до комунізму» з 25.05.1988 по 22.09.1989, у колгоспі «Іскра» з 26.09.1989 по 24.05.1993. 
При цьому, суд звертає увагу на те, що трудова книжка колгоспника № НОМЕР_2 за зазначені періоди містить інформацію про встановлений мінімум трудової участі та фактично відпрацьований позивачем час.
Відповідно за вказаний період орган ПФУ мав можливість та обов`язок враховувати до страхового стажу позивача періоди його трудової діяльності.
Також, суд зазначає, що у тому році коли позивач не виконав встановлений трудовий мінімум до страхового стажу має зараховуватись час роботи за фактичною тривалістю, а у році, в якому відповідний норматив було виконано – повністю.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що відповідач має обов`язок провести зарахування до страхового стажу позивача періодів роботи у колгоспі «Іскра» з 09.08.1982 по 09.11.1985, у колгоспі «Іскра» з 20.02.1988 по 17.05.1988, у колгоспі «Шлях до комунізму» з 25.05.1988 по 22.09.1989, у колгоспі «Іскра» з 26.09.1989 по 24.05.1993, з урахуванням інформації про виконання трудової участі позивачем, що міститься у трудовій книжці колгоспника № НОМЕР_2 .
Стосовно позовних вимог про зарахування до пільгового страхового стажу, відповідно до п. 3 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періоди роботи на посаді механізатора з 01.03.2005 по 03.12.2012, на посаді тракториста-механізатора сільскогосподарського виробництва з 26.02.2013 по 18.11.2013 та з 24.02.2014 по 24.02.2022 у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Ніка», суд зазначає наступне.
Відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального стажу роботи приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5).
У довідці повинно бути вказано періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, в тому числі виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій.
Додатково в довідці наводяться такі відомості: стосовно трактористів-машиністів підприємств сільського господарства (в тому числі колгоспів) - про безпосередню зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції.
У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на територіях, зазначених в абзаці другому пункту 18 цього Порядку, стаж роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Відмовляючи у зарахуванні до пільгового стажу періодів роботи на посаді механізатора з 01.03.2005 по 03.12.2012, на посаді тракториста-механізатора сільськогосподарського виробництва з 26.02.2013 по 18.11.2013 та з 24.02.2014 по 24.02.2022 у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Ніка», відповідач вказав на не подання позивачем пільгової довідки.
Суд зазначає, що Верховний Суд (зокрема, постанова Верховного Суду від 27.02.2018 у справі № 681/813/17) неодноразово робив правові висновки про те, що термін «механізатор» є загальновживаним й більш широким родовим поняттям професії тракториста, зайнятого у виробництві сільськогосподарської продукції.
Єдине найменування професії механізаторів сільського господарства «тракторист-машиніст» було запроваджено в 1961 році і охоплює такі професії: бульдозеристи, бульдозеристи-скреперисти, грейдеристи, комбайнери, машиністи дощувальних машин, машиністи льоноконоплезбиральних машин, машиністи скреперів, скреперисти, машиністи чаєзбиральних машин, машиністи екскаваторів, механіки-водії бавовнозбиральних машин, механіки-водії самохідних широкозахватних сінокосарок, механіки-комбайнери, трактористи, трактористи-бульдозеристи.
Трактористам-машиністам, які відпрацювали повний польовий період на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах, весь рік роботи зараховується до стажу, що дає право на пільгове пенсійне забезпечення, і в тому разі, якщо в між польовий або міжсезонний період вони виконували інші роботи на стаціонарних і причіпних установках та агрегатах, з ремонту сільськогосподарської техніки, на тваринницьких фермах тощо. Віднесення господарства до сільгосппідприємств, трактористи-машиністи яких мають право на пільгову пенсію, проводиться відповідно до класифікатора галузей народного господарства.
Відповідно до «Загальносоюзного класифікатора професій робітників, посад службовців і тарифних розрядів 186016», затвердженого постановою Державного комітету СРСР по стандартах від 27.08.1986 №016, введеного в дію з 01.01.1987 року та класифікатора професій ДК 003:2010 на зміну ДК 003:2005, затвердженого та введеного в дію наказом Держспоживстандарту України від 28.07.2010 №327, чинного на теперішній час, професії «механізатор» відсутня, а міститься професійна назва роботи тракторист - машиніст сільськогосподарського виробництва.
Верховний Суд у постановах від 09.02.2020 у справі №155/920/17 та від 29.07.2020 у справі №128/1402/17 зробив висновок про те, що головними умовами для призначення пенсії за віком на пільгових умовах є виконання робіт на посаді тракториста-машиніста, безпосередня зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, досягнення відповідного віку, а також наявність кількості відповідного стажу.
При цьому, Верховний Суд у вищезазначених постановах, враховуючи роз`яснення, викладені у листі Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 №7, зауважив, що до трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільгосппродукції, належать працівники, які оформлені на роботу трактористами-машиністами, мають відповідні посвідчення, постійно зайняті на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах протягом повного сезону сільгосп робіт в рослинництві та тваринництві. Трактористам-машиністам, які відпрацювали повний польовий період на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах, весь рік роботи зараховується до стажу, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення, і в тому випадку, якщо в міжпольовий або міжсезонний період вони виконували інші роботи на стаціонарних і причіпних установках та агрегатах, з ремонту сільськогосподарської техніки, на тваринницьких фермах тощо. Віднесення господарства до сільгосппідприємств, трактористи-машиністи яких мають право на пільгову пенсію, здійснюється відповідно до класифікатора галузей народного господарства. До сільськогосподарських належать підприємства, які виробляють продукцію рослинництва і тваринництва. Єдина назва професії «тракторист-машиніст», запроваджена в 1961 році, охоплює такі професії: бульдозерист, бульдозерист-скреперист, грейдерист; комбайнер; машиніст дощувальної установки, змонтованої на базі трактора; машиніст скрепера, скреперист; машиніст чаєзбиральної машини; машиніст екскаватора; машиніст-водій льонозбиральної машини, самохідної широкозахватної сінокосарки; механік-комбайнер, тракторист, тракторист-бульдозерист. До числа трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільгосппродукції, віднесено працівників, прийнятих на роботу трактористами-машиністами, які мають про це відповідні посвідчення.
Суд зазначає, що відповідачем під час дослідження наданих позивачем документів, не було враховано те, що відповідно до записів трудової книжки колгоспника № НОМЕР_2 , було зазначено про те, що позивача було прийнято на роботу тракториста-машиніста сільськогосподарського виробництва.
Тобто, безпосередньо трудова книжка містить посилання на зайнятість позивача у сільськогосподарському виробництві.
Також, суд зазначає, що відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб – підприємців та громадських формувань, ТОВ «НІКА», в якому позивач працював трактористом – машиністом, здійснювало господарську діяльність з вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур.
Крім того, необхідно врахувати і ту обставину, що на даний час ТОВ «НІКА» розташоване на тимчасово окупованій території України, що безумовно створює для позивача перешкоди у отриманні додаткових документів та довідок за період трудової діяльності у зазначеному Товаристві.
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для зобов`язання відповідача зарахувати до пільгового стажу позивача періоди роботи на посаді механізатора з 01.03.2005 по 03.12.2012, на посаді тракториста-механізатора сільськогосподарського виробництва з 26.02.2013 по 18.11.2013 та з 24.02.2014 по 24.02.2022 у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Ніка».
Стосовно позовних вимог про зобов`язання відповідача призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах з 05 вересня 2025 року, суд зазначає, що такі позовні вимоги є передчасними та задоволенню не підлягають.
Під час розгляду справи судом встановлено, що відповідачем не було повно та всебічно розглянуто документи позивача, не зараховано періоди роботи як до страхового стажу, так і до пільгового стажу, що стало підставою для зобов`язання відповідача вчинити відповідні дії.
При цьому, суд зазначає, що підрахунок страхового та пільгового стажу, у співвідношенні до визначення права на призначення пенсії, відноситься до компетенції органів ПФУ.
За таких обставин, з огляду на правовідносини, що склалися між учасниками справи, суд вважає, що належним способом захисту прав позивача є зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 05.09.2025, з урахуванням додаткового зарахованих періодів страхового стажу та пільгового стажу.
Згідно вимог статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. 
За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню.
Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Так, позивачем під час розгляду справи в суді першої інстанції понесено судові витрати з сплати судового збору в розмірі 968,96 грн. та витрат на правничу допомогу в розмірі 10000,00 грн.
З огляду на складність адміністративної справи, час витрачений адвокатом на надання правничої допомоги та сукупність дій вчинених адвокатом у зв`язку із наданням правничої допомоги, суд дійшов висновку, що витрати на правничу допомогу в розмірі 10000,00 грн. є неспівмірними зі складністю адміністративної справи та часом витраченим адвокатом на надання правничої допомоги, у зв`язку з чим підлягають зменшенню до 4000,00 грн.
Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд
ВИРІШИВ:
Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (25009, м. Кропивницький, вул. Соборна, 7а, код ЄДРПОУ 20632802) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, – задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 12 вересня 2025 року №084650012620 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 .
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи у колгоспі «Іскра» з 09.08.1982 по 09.11.1985, у колгоспі «Іскра» з 20.02.1988 по 17.05.1988, у колгоспі «Шлях до комунізму» з 25.05.1988 по 22.09.1989, у колгоспі «Іскра» з 26.09.1989 по 24.05.1993 та зарахувати до пільгового страхового стажу, відповідно до п.3 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періоди роботи на посаді механізатора з 01.03.2005 по 03.12.2012, на посаді тракториста-механізатора сільськогосподарського виробництва з 26.02.2013 по 18.11.2013 та з 24.02.2014 по 24.02.2022 у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Ніка» (ЄДРПОУ 24516694), згідно записів у трудовій книжці серії НОМЕР_1 .
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 05.09.2025, з урахуванням додатково зарахованих періодів роботи до страхового стажу та пільгового стажу.
В задоволенні решти позовних вимог – відмовити.
Стягнути на користь ОСОБА_1 сплачену суму судового збору в розмірі 968,96 грн. (дев`ятсот шістдесят вісім гривень 96 копійок) та витрати на правничу допомогу в розмірі 4000,00 грн. (чотири тисячі гривень 00 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 
Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя І.В. Новікова