Справа № 175/12972/25
Провадження №2/466/4198/25

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 січня 2026 року Шевченківський районний суд м.Львова
в складі: головуючої судді Федорів О.П.,
з участю: секретаря судового засідання Васинчик М.О.,
представника позивача Токарєвої А.А.,
відповідача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові в режимі відеоконференції в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області до ОСОБА_1 про стягнення суми надміру виплаченої пенсії, 

в с т а н о в и в :

Суть позовної заяви
1.4 вересня 2025 року представниця Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (ГУ ПФУ в Донецькій області, позивач) подала до Дніпровського районного суду Дніпропетровської області позов до ОСОБА_1 (відповідач), в якому просила стягнути з відповідача на користь позивача 20 379, 35 грн надміру виплаченої пенсії. 
2.Позов обґрунтовувався тим, що до позивача звернулась відповідач із заявою від 10 червня 2024 року № 6824 про призначення пенсії по інвалідності, поданою через «Портал Електронних послуг» Пенсійного фонду України. До заяви заявниця долучила виписку з акту огляду Міжрайонною медико-соціальною експертною комісією м. Бахмут, серії 12 ААВ № 787743 від 14 травня 2024 року. Стверджувала, що пенсію по інвалідності ОСОБА_1 призначено з 06 травня 2024 відповідно до статті 30 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». У подальшому, на адресу Головного управління Пенсійного фонду України надійшов лист від Національної поліції України від 10 квітня 2025 № 53816-2025, про те що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за результатами перевірки обґрунтованості рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, Центру оцінювання функціонального стану особи ДУ «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» № ЦО 11658 від 24 лютого 2025 року, не є особою з інвалідністю. Зазначала, що на підставі цієї інформації, позивач прийняв рішення про відмову у призначенні пенсії по інвалідності у зв`язку з не підтвердженням встановлення групи інвалідності. Вказувала на те, що у результаті виникла заборгованість відповідачки перед бюджетом Пенсійного фонду України за період з 06 травня 2024 року по 30 листопада 2024 року в розмірі 20 379,35 грн. Вважала ці кошти надміру виплаченою пенсією та просила на підставі статей 1212, 1214 Цивільного кодексу України стягнути з відповідачки на користь позивача 20 379, 35 грн надміру виплаченої пенсії

Процесуальні рішення та позиції сторін
1.24 вересня 2025 року ухвалою Дніпровського районного суду Дніпропетровської області позовну заяву передано за підсудністю до Шевченківського районного суду м.Львова.
2.7 листопада 2025 року матеріли справи надійшли до Шевченківського районного суду м.Львова.
3.Ухвалою судді Шевченківського районного суду м.Львова від 11 листопада 2025 року залишено позовну заяву без руху у зв`язку з несплатою судового збору.
4.Після усунення недоліків, 20 листопада 2025 року ухвалою суду відкрито провадження у справі та вирішено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
5.01 грудня 2025 року надійшов відзив на позов. На думку відповідачки рішення про скасування їй інвалідності експертна команда з оцінювання повсякденного функціонування особи помилкове, прийняте на підставі помилкових документів про термін призначення їй ІІІ групи інвалідності безстроково, оскільки насправді група інвалідності була визначена на один рік. Вважає, що комісія не уважно вивчала її медико-експертну документацію і допустилася помилкових висновків. Крім того, зазначила, що окрім листа Головного слідчого управління Національної поліції України позивач не надав суду жодного належного, достовірного доказу правомірності припинення виплати пенсії. Інформація, на яку посилається представник позивача, свідчить виключно про те, що за зазначеними у ній фактами проводиться досудове розслідування, жодного висновку відносно встановленої недостовірності будь-яких документів означена ухвала не містить. Ствердила, що не надавала недостовірних відомостей про себе, та не вчиняла жодних дій, спрямованих на незаконне отримання пенсії. Просила відмовити у задоволенні позову (а.с.94-95).
6.08 грудня 2025 року надійшла відповідь на відзив (а.с.104-106). Представниця позивача вважала, що доводи, викладені відповідачкою у відзиві, є безпідставними, оскільки у разі незгоди з прийнятим рішенням експертною командою з оцінювання повсякденного функціонування особи у відповідача було законне право на оскарження прийнятого рішення, але відповідач не скористалась правом на оскарження рішення в установлені законом строки. Вказала, що позивачем прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії по інвалідності згідно зі статтею 30 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» ОСОБА_1 , у зв`язку з не підтвердженням встановлення групи інвалідності, про що зазначено в листі Національної поліції України від 10 квітня 2025 року, з якого вбачається, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 12024170000000087 від 18 січня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 332, частиною першою статті 368, частиною першою статті 369, частиною другою, четвертою статті 354, частиною третьою статті 358 КК України та зазначено, що ОСОБА_1 , яка перебуває на обліку в Головному управлінні, не є особою з інвалідністю. Звернула увагу суду, що при прийнятті рішення по справі важливо враховувати, що відбулось порушення державних інтересів та завдання матеріальної шкоди Пенсійному фонду України внаслідок безпідставного отримання ОСОБА_1 грошових коштів у сумі 20 379,35 грн. Просила позов задовольнити.
7.Ухвалою суду від 9 грудня 2025 року відкладено розгляд справи у зв`язку з неявкою представника позивача, про причини неявки якої були відсутні відомості.
8.У судовому засіданні 6 січня 2026 року представниця позивача, яка брала участь в судовому засідання в режимі відеоконференції, у вступному слові надала пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві та відповіді на відзив. Вказала про те, що у позивача були вагомі підстави вважати, що пенсію було призначено неправомірно. На даний час здійснюється кримінальне провадження за фактом підробки документів та серед осіб, які отримали довідки МСЕК про інвалідність, є і відповідачка. Ким могла бути здійснена підробка документів – чи представниками МСЕК, чи особами, яким призначено пенсію, їй не відомо, досудове розслідування триває. При цьому дати рішення позивача про припинення виплати пенсії не повідомила. Просить задовольнити позов у повному обсязі. 
9.Відповідачка у судовому засіданні проти позову заперечила. Надала пояснення, аналогічні викладеним у відзиві на позов, про те, що рішення про припинення виплати пенсії було прийняте через наявність рішення про скасування групи інвалідності. При цьому просить звернути увагу, що її було викликано для підтвердження інвалідності у лютому 2025 року, повідомлення у м.Львові вона отримала 21 лютого 2025 року про необхідність прибути в м.Дніпро до 24 лютого 2025 року. Зазначає, що прибути не могла, оскільки не мала з ким залишити неповнолітнього сина та організувати поїздку у такий короткий строк. Крім того, інвалідність їй було встановлено на один рік - до 31 травня 2025 року, а перевірка обґрунтованості відбулась як безстроково призначеної, що значно вплинуло на рішення відповідного органу. Ствердила, що на даний час не є інвалідом, не отримує пенсії, а отримувала її підставно, на основі належним чином виданої довідки МСЕК. Якщо посадові особи МСЕК вчинили кримінальне правопорушення, то вона не може за це відповідати. Просить відмовити у задоволенні позову. 

Фактичні обставини справи та докази на їх підтвердження
10.ОСОБА_1 10 червня 2024 року звернулась до Управління пенсійного фонду України в Донецькій області зі заявою про призначення пенсії (а.с.51) у зв`язку з інвалідністю.
11.Згідно з випискою з акта огляду медико-соціальною експертною комісією до довідки серії 12 ААВ №787743 (а.с.48), виданою Міжрайонною медико-соціальною експертною комісією м.Бахмута, ОСОБА_1 за результатом первинного огляду 14 травня 2024 року встановлено третю групу інвалідності з 06 травня 2024 року загального захворювання. Інвалідність встановлена до 1 червня 2025 року, дата чергового переогляду – 14 травня 2025 року.
12.Зазначене відповідає довідці до акта огляду медико-соціальною експертною комісією, виданій ОСОБА_1 (а.с.99).
13.Копію рішення про призначення пенсії суду не надано, проте сторони погодились, що це рішення від 5 червня 2024 року №053130012704.
14.Копією пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 підтверджується, що ОСОБА_1 отримувала пенсію по інвалідності загального захворювання. Термін дії посвідчення – до 31 травня 2025 року, дата видачі – 17 липня 2024 року (а.с.101). 
15.За період з травня 2024 до листопада 2024 року ОСОБА_1 виплачено всього 20 379,35 грн пенсії (а.с.35). У подальшому пенсія не виплачувалась. 
16.Листом від 5 лютого 2025 року №268/03-19 Центр оцінювання функціонального стану особи Державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» повідомив ОСОБА_1 , що Центр проводить перевірку обґрунтованості рішення МСЕК щодо встановлення їй інвалідності. У зв`язку з цим, з метою уточнення ступеня функціональних порушень та обмеження життєдіяльності Центр оцінювання запросив ОСОБА_1 до клініки для проведення додаткового стаціонарного обстеження, з урахуванням результатів якого буде винесено відповідне експертне рішення. Повідомлено про необхідність прибути до клініки в період з 10 по 24 лютого 2025 року; термін обстеження – від двох до п`яти робочих днів (а.с.98).
17.ОСОБА_1 зазначила, що лист отримала 21 лютого 2025 року. Інших відомостей сторони не надали.
18.Відповідно до представленого представником позивача Витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, що надсилається до територіальних органів Пенсійного фонду України від 24 лютого 2025 року (а.с.50), щодо ОСОБА_1 групу інвалідності не встановлено, не має підстав визнати особою з інвалідністю. Дата прийняття – 24 лютого 2025 року, номер рішення ЦО 11658.
19.ОСОБА_1 представила суду виданий їй, детальніший, Витяг з рішення ЦО 11658 експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи Центру оцінювання функціонального стану особи за результатами перевірки обґрунтованості рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи або рішення медико-соціальної експертної комісії, від 24 лютого 2025 року (а.с.96). Підстава ініціювання перевірки обґрунтованості рішення – постанова слідчого ГУ НП в Полтавській області від 7 листопада 2024 року у кримінальному провадженні №12024170000000087 від 18 січня 2024 року. Дати перевірки – з 20 лютого до 24 лютого 2025 року. Обґрунтування рішення – «команда вивчила надану медико-соціальну документацію та прийшла до висновку, що рішення ІІІ група інвалідності загальне захворювання по патології центральної нервової системи з 14 травня 2024 року безстроково встановлено необґрунтовано. Ступінь обмеження життєдіяльності відповідає незначному ступеню, що не є підставою для встановлення групи інвалідності». 
20.Згідно з інформаційним листом Головного слідчого управління Національної поліції України від 10 квітня 2025 року №53816-2025 (а.с.32), адресованим Пенсійному фонду України, Головному управлінню Пенсійного фонду України в Донецькій області, Державній прикордонній службі, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №12024170000000087 від 18 січня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332, ч.1 ст.368, ч.1 ст.369, ч.2,4 ст.354, ч.3 ст.358 Кримінального кодексу України. ОСОБА_1 , яка перебуває на обліку за результатами перевірки обґрунтованості рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи Центру оцінювання функціонального стану особи ДУ «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» №ЦО 11658 від 24 лютого 2025 року, не є особою з інвалідністю. Враховуючи наведене, просить вирішити питання щодо статусу пенсійного посвідчення ОСОБА_1 . 
21.Разом з позовною заявою представник позивача надала суду копію рішення про скасування рішення про призначення виплати пенсії від 5 червня 2024 року. Рішення без дати прийняття, без номера, без суб`єкта прийняття (а.с.33). Згідно з цим рішенням на підставі інформації, наданої листом НПУ №53816-2025 від 10 квітня 2025 року та відповідно до Витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи від 24 лютого 2025 року вирішено скасувати рішення про призначення виплати пенсії №053130012704 від 5 червня 2024 року. 

Норми права, що підлягають застосуванню
22.Згідно з частиною першою статті 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. 
23.Відповідно до частини першої статті 32 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі – Закон №1058-IV) особи, яким установлено інвалідність, мають право на пенсію по інвалідності, залежно від групи інвалідності, за наявності відповідного страхового стажу на час настання інвалідності або на день звернення за пенсією.
24.Пенсія по інвалідності призначається на весь строк встановлення інвалідності. Особам з інвалідністю, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 цього Закону, пенсії по інвалідності призначаються довічно. Повторний огляд цих осіб з інвалідністю провадиться тільки за їх заявою (стаття 34 Закон №1058-IV).
25.Відповідно до пункту другого частини першої статті 45 Закону №1058-IV, пенсія по інвалідності призначається з дня встановлення інвалідності, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня встановлення інвалідності.
26.З 1 січня 2025 року експертиза щодо встановлення інвалідності відповідно до законодавства для повнолітніх осіб проводиться експертними командами з оцінювання повсякденного функціонування особи, сформованими відповідно до Положення про експертні команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 листопада 2024 року №1338 «Деякі питання запровадження оцінювання повсякденного функціонування особи» (Постанова №1338). Цією постановою затверджені: Положення про експертні команди з оцінювання повсякденного функціонування особи; Порядок проведення оцінювання повсякденного функціонування особи; Критерії направлення на проведення оцінювання повсякденного функціонування особи; Порядок функціонування електронної системи щодо оцінювання повсякденного функціонування особи; Критерії встановлення інвалідності.
27.Відповідно до пункту 3 Положення про експертні команди з оцінювання повсякденного функціонування особи експертні команди формуються з метою організації та проведення оцінювання повсякденного функціонування особи (далі - оцінювання) відповідно до Порядку проведення оцінювання повсякденного функціонування особи та критеріїв направлення на проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, затверджених Постановою № 1338. 
28.Пунктом 6 Положення про експертні команди з оцінювання повсякденного функціонування особи передбачено, що оцінювання проводиться: Центром оцінювання функціонального стану особи (далі - ЦОФСО); експертними командами, сформованими на базі закладів охорони здоров`я. 
29.Пунктом 7 Положення про експертні команди з оцінювання повсякденного функціонування особи передбачено, що права та обов`язки ЦОФСО за рішенням МОЗ покладаються на підприємство, установу або організацію, що належить до сфери управління МОЗ, та має ліцензію на провадження господарської діяльності з медичної практики.
30.Пунктом 10 Порядку проведення оцінювання повсякденного функціонування особи визначено, що рішення про встановлення інвалідності, прийняті до набрання чинності цієї постанови переглядаються ЦОФСО з дотриманням вимог, встановлених цим Порядком.
31.Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 03 грудня 2024 року № 2022 права та обов`язки ЦОФСО покладено на державну установу «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України». Цим наказом затверджено Положення про Центр оцінювання функціонального стану особи. 
32.За змістом частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно.
33.Стаття 1215 Цивільного кодексу України встановлює випадки, коли набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню.
34.Так, зокрема, не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача (частина перша статті 1215 Цивільного кодексу України).
35.Згідно з частиною першою статті 50 Закону № 1058, суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Оцінка та мотиви суду
36.Судом установлено, що відповідачка перебувала на пенсійному обліку у позивача у зв`язку з призначенням виплати пенсії по інвалідності 5 червня 2024 року, на строк до травня 2025 року. Фактично виплата пенсії відбувалась з травня 2024 року до листопада 2024 року.
37.У ході досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань номер 12024170000000087 від 18 січня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332, ч.1 ст.368, ч.1 ст.369, ч.2,4 ст.354, ч.3 ст.358 Кримінального кодексу України, вирішено провести перевірку обґрунтованості рішення МСЕК щодо встановлення ІІІ групи інвалідності, зокрема, ОСОБА_1 . 
38.У результаті такої перевірки компетентним органом, 24 лютого 2025 року рішенням ЦО 11658 експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи ЦОФСО установлено необґрунтованість рішення про встановлення інвалідності ОСОБА_1 безстроково. Відповідачка зауважила, що вона була позбавлена можливості участі під час прийняття такого рішення, адже була повідомлена запізно та не змогла негайно виїхати у місто Дніпро з міста Львова, маючи на утриманні неповнолітнього сина. При цьому, у рішенні вказано про первинне встановлення інвалідності безстроково, хоча насправді інвалідність встановлена рішенням МСЕК на 1 рік (до 1 червня 2025 року).
39.На підставі цього рішення ЦО 11658 рішенням пенсійного органу припинено виплату пенсії відповідачці. Ні номера, ні дати прийняття такого рішення представник позивача не зазначила, надавши його копію без цих реквізитів. Не вказано також і суб`єкта прийняття. Суд робить висновок, що таке рішення прийняте після 10 квітня 2025 року, адже у рішенні є посилання на лист Національної поліції України від 10 квітня 2025 року. 
40.Статтею 50 Закону № 1058 встановлено дві підстави для повернення пенсіонером сплачених йому пенсійних виплат: коли є зловживання з боку самого пенсіонера, який надав недостовірні дані, що впливають на призначення пенсії; або коли такі дані були наданні страхувальником.
41.Зловживанням є умисні протиправні дії пенсіонера, спрямовані на безпідставне отримання пенсій, або отримання пенсії у більшому, ніж визначено законом, розмірі.
42.Згідно з частиною 1 статті 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, над міру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім`ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії. У разі припинення виплати пенсії (внаслідок відновлення здоров`я тощо) до повного погашення заборгованості решта заборгованості стягується в судовому порядку.
43.Отже зловживанням з боку пенсіонера є, зокрема, подання ним документів з явно неправильними відомостями, про які йому було достовірно відомо.
44.Тому для правильного вирішення питання про утримання надміру сплачених сум пенсії орган, що уповноважений призначати пенсії, має достеменно встановити, що факт переплати пенсії, що враховуються при її обчисленні, відбувся у зв`язку із поданням пенсіонером завідомо недостовірних відомостей.
45.Оцінюючи докази, що свідчать про можливе зловживання, суду слід виходити з презумпції дійсності документів, наданих для призначення/перерахунку пенсії, та презумпції добросовісності заявника. Ці презумпції може бути спростовано на підставі доказів, що доводять умисел заявника на отримання пенсії без законних для цього підстав.
46.У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі №753/15556/15-ц та постанові Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі №607/4570/17-ц зазначено, що правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум.
47.Суд зазначає, що обов`язок довести недобросовісність набувача грошових сум, зазначених у пункті 1 частини 1 статті 1215 Цивільного кодексу України, на яку посилається представниця позивача, покладається на сторону, яка вимагає повернення цих коштів.
48.Частиною 1 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
49.Доказів, які б свідчили про рахункову помилку з боку позивача, чи надання відповідачкою завідомо неправдивих даних або підроблених документів, які стали підставою для переплати пенсії, а також зловживань з боку відповідача при отриманні пенсії, представницею позивача не надано. 
50.Крім того, як зазначили сторони у судовому засіданні, досудове розслідування у кримінальному провадженні триває, розпочато за фактом, жодній особі не повідомлено про підозру. Суд зауважує, що досудове розслідування у кримінальному провадженні розпочато задовго (18 січня 2024 року) до встановлення відповідачці інвалідності (14 травня 2024 року) та призначення їй пенсії по інвалідності (5 червня 2024 року). 
51.Отже, представницею позивача не доведено факту зловживань з боку відповідачки, її недобросовісності щодо надання недостовірних даних та, відповідно, отримання переплати пенсії.
52.Представниця позивача особливу увагу звертала на те, що суду потрібно враховувати, що відбулось порушення державних інтересів та завдання матеріальної шкоди Пенсійному фонду України.
53.Суд зауважує, що при розгляді цієї категорії справ необхідно також поруч з національним законодавством, яке повністю регулює спірні правовідносини, опиратись на практику Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права, щодо добросовісних (bona fide) набувачів майна.
54.У рішенні по справі справі «Beinaroviи and Others v. Lithuania» від 12 червня 2018 року (заяви №№70520/10, 21920/10 та 41876/11) розглядаючи, чи був досягнутий справедливий баланс між громадським інтересом та інтересами заявника, Європейський суд з прав людини підкреслив особливе значення принципу «належного врядування», згідно з яким, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема коли питання стосується основоположних прав людини, як-от прав, що стосуються майна, державні органи повинні діяти своєчасно, належним, а головне, послідовним чином (§ 139). 
55.Принцип «належного врядування», як правило, не має заважати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, що є наслідком їхньої власної недбалості. З іншого боку, потреба у виправленні минулої несправедливості не має становити непропорційне втручання у право, щойно набуте особою, яка добросовісно покладалась на законність дій державного органу. Інакше кажучи, державні органи, які не впровадили або не дотримувалися власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. Ризик помилки з боку державного органу має нести сама Держава, і жодні помилки не можуть бути виправлені за рахунок зацікавлених осіб. У контексті скасування права власності на майно, яке було надано помилково, принцип «належного врядування» не лише може накладати на державні органи зобов`язання діяти негайно, щоб виправити свою помилку, але й може обумовлювати необхідність виплатидостатньої компенсації чи іншого належного відшкодування попередньому добросовісному власнику («Vukuљiж v. Croatia» від 31 травня 2016 року, заява №69735/11), § 64; «Beinaroviи and Others v. Lithuania» від 12 червня 2018 року, заяви №№70520/10, 21920/10 та 41876/11, § 140).
56.Отже на відповідачку, як добросовісного набувача, не може покладатись тягар виправлення помилки органу пенсійного фонду чи медико-соціальної експертної комісії, якщо такі здійснені. Суд повторює, що факту зловживань чи надання неправильних відомостей ОСОБА_1 позивачем не доведено.
57.З огляду на викладене, у позові необхідно відмовити.
Розподіл судових витрат
58.У зв`язку з відмовою у позові, судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись статтями 6-80, 89, 141, 259, 263-265, 268, 273 Цивільного процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в :

1.У позові Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області до ОСОБА_1 про стягнення суми надміру виплаченої пенсії відмовити.
2.Рішення суду може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 

Позивач:
Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, ЄДРПОУ 13486010, юридична адреса: Донецька область, м.Слов`янськ, площа Соборна, 3.
Відповідач:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ; зареєстроване місце перебування як внутрішньо переміщеної особи: АДРЕСА_2 .
Повне рішення складено 12 січня 2026 року.

Головуюча           О.П. Федорів