Справа № 204/694/26
 
Провадження № 1-кп/204/690/26

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 лютого 2026 року Чечелівський районний суд міста Дніпра
в складі: головуючого – судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря – ОСОБА_2 , 
розглянувши у спрощеному порядку у м. Дніпро обвинувальний акт у кримінальному провадженні №12026047140000010, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 січня 2026 року за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с.Спаське, Дніпропетровська область, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, на утриманні нікого не має, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
23 листопада 2025 року, приблизно о 02 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 знаходився поблизу квартири АДРЕСА_2 , де у останнього на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків з його сусідом ОСОБА_5 , виник злочинний умисел, спрямований на завдання тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_5 . Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , знаходячись в зазначений час та у зазначеному місці, з метою реалізації свого злочинного умислу направленого на спричинення легких тілесних ушкоджень, діючи умисно, стоячи навпроти обличчя потерпілого ОСОБА_5 кулаком правої та лівої руки наніс не менше трьох ударів в область обличчя та голови, після чого, не зупиняючись на досягнутому, ОСОБА_4 стоячи навпроти потерпілого ступнею правої ноги наніс ще два удари в область правої та лівої ноги потерпілого.Внаслідок спричинених ОСОБА_4 тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_5 , згідно висновку судово-медичного експерта №203е від 21.01.2026 року, були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді: - два синця – повік лівого ока та лівого плечового суглобу; три садна обох гомілок. Виявлені тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки. На підставі: п.2.3.5. «Правил судово-медичного визнання ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 р. №6.
Умисні дії обвинуваченої ОСОБА_4 , які виразились в умисному легкому тілесному ушкодженні, кваліфікуються, як вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України.
Прокурор звернувся до суду з клопотанням про розгляд кримінального проступку у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4  беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, повністю згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами скоєного ним кримінального проступку, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження, передбаченого ч.1 ст.394 КПК України, та за участі захисника - адвоката ОСОБА_6 , подав до суду письмову заяву про розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку, без судового розгляду у судовому засіданні за його відсутності. 
Потерпілий ОСОБА_5 не заперечував проти розгляду обвинувального акта у спрощеному порядку, без судового розгляду у судовому засіданні за його відсутності, про що надав до суду відповідну заяву.
Таким чином, за результатами спрощеного провадження встановлено, що обставини вчинення ОСОБА_4  кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, не оспорюються учасниками судового провадження, про що свідчать додані до обвинувального акту їх письмові заяви.
З урахуванням наведеного, вивчивши матеріали обвинувального акту та матеріали кримінального провадження, керуючись законом та оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд дійшов висновку, що подія кримінального проступку мала місце, вина обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, знайшла своє підтвердження і доведена повністю поза розумним сумнівом. 
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковані вірно за ч.1 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.
При призначенні виду та розміру покарання, необхідного та достатнього для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 , попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального проступку, дані про особу обвинуваченого, який свою вину визнав повністю, раніше не судимий, на обліку лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання  ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання  ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено. 
Відповідно до положень ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами, а також не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
З урахуванням викладеного,суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 можливе при призначенні покарання у вигляді штрафу. Саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, даним про особу обвинуваченого, встановленим судом обставинам, що пом`якшують та обтяжують покарання останнього. Призначення іншого виду покарання суд вважає недоцільним. 
Підстав для призначення обвинуваченому покарання з застосуванням положень ст. 69 КК України, суд не вбачає.
Запобіжний захід у даному кримінальному провадженню обвинуваченому не обирався.
Судові витрати та речові докази по кримінальному провадженню відсутні.
Цивільний позов не заявлено. 
Керуючись ст.ст.369-370, 373-374, 381-382, 395 КПК України, суд,
У Х В А Л И В: 
ОСОБА_3  визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Вирок за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його отримання, в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду, через Чечелівський районний суд міста Дніпра, з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 КПК України.
Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Відповідно до ч. 4 ст.382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано,набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1