Справа № 760/14510/25Головуючий в суді І інстанції - Педенко А.М.
Провадження № 33/824/5526/2025 Доповідач в суді II інстанції - Рудніченко О.М.

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 
29 грудня 2025 року м. Київ 
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Рудніченко О.М.,
секретар: Сіваєва Ю.В.,
за участю: 
особи, яка притягається до відповідальності ОСОБА_1 ,
захисника - адвоката Нефедова Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Нефедова Юрія Миколайовича на постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 15 жовтня 2025 року, якою:
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ),- 
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-
В С Т А Н О В И В :

Як встановлено судом першої інстанції, 03.05.2025 о 23 год. 12 хв. по вул. Святослава Хороброго, 4 в м. Києві водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Acura» д.н.з. НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, сповільненість мови та ходи, поведінка, що не відповідає обстановці. Від огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився. 
Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 15 жовтня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.
Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції захисник ОСОБА_1 - адвокат Нефедов Ю.М. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 15 жовтня 2025 року та закрити провадження у справі. 
В обґрунтування апеляційної скарги захисник зазначає, що працівники поліції не зупиняли водія та взагалі не бачили руху автомобіля та хто ним керував.
Апелянт вказує, що вийшовши на вулицю ОСОБА_1 зустрів працівників поліції, які безпідставно, незаконно запропонували йому пройти обстеження для встановлення сп`яніння.
Разом з цим, факту керування ОСОБА_1 автомобілем в стані алкогольного сп`яніння нічим не доведено.
Також, свідок ОСОБА_2 допитаний в судовому засіданні, показав, що ОСОБА_1 поводився зухвало та виявляв ознаки нестійкого стану. При цьому місцевим судом в постанові не відображено, що свідок бачив ОСОБА_1 з балкону 4 (четвертого) поверху. Тому, такі покази свідка не можуть бути доказами керування ОСОБА_1 автомобілем в стані алкогольного сп`яніння.
До того ж, водій ОСОБА_1 відмовляючись від проходження огляду не був особою, яка керує транспортним засобом. Відтак, не скоїв адміністративного правопорушення.
Заслухавши доповідь судді,
пояснення ОСОБА_1 та його захисника Нефедова Ю.М., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити,
перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
З матеріалів справи щодо ОСОБА_1 слідує, що наведені вимоги закону суддею місцевого суду під час її розгляду були дотримані.
Так, ч. 1 ст. 130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об`єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Згідно ж з пунктами 1, 12 розділу ІІ Інструкції Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє таку особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Отже, відмова водія від проходження огляду на стан сп`яніння є підставою притягнення особи до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
З провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 вбачається, що суддя місцевого суду при її розгляді вислухав пояснення ОСОБА_1 та його захисника адвоката Нефедова Ю.М., свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , дослідив письмові докази у справі, та, за відсутності жодних клопотань щодо дослідження додаткових доказів, постановив рішення на підставі наявних у провадженні доказів.
На противагу доводам апеляційного прохання, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується перш за все письмовими доказами, які правильно були враховані судом на обґрунтування свої висновків, а саме даними, які містяться: 
- в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 319526 від 04 травня 2025 року, який складений уповноваженою на те особою, а його зміст у повній мірі відповідає вимогам ст. 256 КУпАП. При цьому протокол був підписаний особою, яка його склала та ОСОБА_1 , якому були роз`яснені його права (а.с. 2);
- в направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, складене інспектором взводу № 2 роти № 6 батальону № 2 полку№1 УПП у м. Києві ДПП старшим лейтенантом поліції Сердюком Е.С., відповідно до якого 03 травня 2025 о 23:40 ОСОБА_1 направлено на огляд до КНП «КМНЛ`Соціотерапія» у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, сповільнення мови, сповільнена хода, поведінка, що не відповідає обстановці. В направленні зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від огляду(а.с.4);
- у поясненнях свідка ОСОБА_2 , з яких вбачається, що 03 травня 2025 року він знаходився біля будинку № 4 по вул. Святослава Хороброго в м. Києві. Близько 23-00 год. Почув як хтось голосно кричить нецензурною лайкою. Він зробив молодому чоловіку зауваження, після чого 15-20 хв. Він продовжив голосно кричати. Свідок зрозумів, що цей чоловік або в стані сп`яніння алкогольного або наркотичного. Тому по спецлінії 102 викликав поліцію. Молодий чоловік сів за кермо автомобіля Акура чорного кольору д.з. НОМЕР_2 та поїхів в бік вулиці Вінницька. Через деякий час йому зателефонували з поліції і коли свідок підійшов до Солом`янського РУ ГУ то впізнав вказаного громадянина та авто, яким він керував д.з. НОМЕР_3 чорного кольору (а.с.5);
- у відеозаписі з нагрудної камери поліцейських, з якого вбачається, що в ході спілкування водія ОСОБА_1 з поліцейськими, у водія виявили ознаки алкогольного сп`яніння. Однак, від огляду в передбачуваному законом порядку водій відмовився (а.с.9).
Таким чином, суддя місцевого суду, проаналізувавши усі докази по справі, правильно встановив фактичні обставини правопорушення, визнавши доведеним невиконання водієм п. 2.5 ПДР України, отже дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом є безпідставними та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, а саме поясненнями свідка ОСОБА_2 .
Доводи апелянта про незаконність, необґрунтованість постанови судді, неналежність та недопустимість доказів у справі апеляційний суд вважає безпідставними й до уваги не бере.
Інших доводів, які б заслуговували на увагу і підтверджували позицію апелянта щодо незаконності постанови судді місцевого суду та наявності підстав для закриття провадження в справі, в апеляційній скарзі не наведено.
Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено з дотриманням вимог ст. 33, ч. 1 ст. 130 КУпАП та в межах строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.
Отже, при розгляді даної справи суд першої інстанції дотримався вимог ст.ст. 245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, встановлених судом.
Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення у межах апеляційної скарги не встановлено таких порушень, що унеможливили б прийняття законного та обґрунтованого рішення. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи та не спростовуються доводами апеляційної скарги.
Враховуючи зазначене, апеляційний суд дійшов висновку, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, тому її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.
Також, апеляційний суд зауважує, що незнання ОСОБА_1 своїх обов`язків як водія пройти на вимогу працівника поліції огляд на стан сп`яніння (тобто порушення вимог п.2.5 ПДР України) і наслідків такої відмови, не дає підстав вважати, що рішення суду першої інстанції є незаконним, оскільки, відповідно до п.1.3 ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Нефедова Юрія Миколайовича - залишити без задоволення.
Постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 15 жовтня 2025 року щодо ОСОБА_1 - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О. М. Рудніченко