КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  	
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 січня 2026 року справа №826/13824/18
Київський окружний адміністративний суд у складі судді Панченко Н.Д., розглянувши у письмовому провадженні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу у місті Києві за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно-проектна компанія «Газінвестпроект» до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,
ВСТАНОВИВ:
До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельно-проектна компанія «Газінвестпроект» з позовом, в якому просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві від 14.08.2018 №00009631402, №00009641402 та №00009651402.
В обґрунтування позову позивач зазначає, що з урахуванням рішення ДФС України від 09.08.2018 № 26052/6/99-99-11-01-01-25, яким частково скасовані попередні податкові повідомлення рішення від 11.06.2018, спірні рішення стосуються взаємовідносин позивача з ТОВ «ДОБРАЛЮКС», ТОВ «АРСЕНАЛ ПРОМ», ТОВ «ВОРК ТАУН», ТОВ «СОЦБУДТРАНС», ТОВ «ГРАНТ СТРІМ», ТОВ «ВЕСТЕРНС».
Позивач звертає увагу на тому, що всі висновки щодо взаємовідносин із зазначеними контрагентами ґрунтуються виключно на тому, що в ЄДРСР містяться ухвали слідчих суддів в яких згадуються контрагенти позивача в рамках певних кримінальних проваджень.
З огляду на це, як зазначає позивач, відповідач формує висновок, що операції з цими контрагентами фактично не проводились, а відтак, на думку відповідача, позивач не має права на задекларовані податкові вигоди, яких позивач позбавлений внаслідок проведеної перевірки та прийнятих рішень.
Між тим, позивач зазначав, що відсутні вироки у кримінальних справах відносно посадових осіб товариств, які приймали участь у проведенні спірних операцій, у зв`язку з чим, на думку позивача, вказані ухвали слідчих суддів, які до того ж не містять оцінки операціям між позивачем та контрагентами, не є належними та допустимими доказами у сфері податкових відносин. Що ж стосується вироку відносно керівника ТОВ «Соцбудтранс» у справі № 757/30502/17-к, позивач звертає увагу, що вказаний вирок не містить жодних даних з приводу розгляду взаємовідносин з позивачем., у т.ч. щодо недійсності договору поставки. Також зазначив, що відповідачем до матеріалів справи не надано жодного пояснення керівників вищезгаданих товариств - контрагентів позивача.
Позивач наголошував, що само по собі зазначення щодо фігурування певної особи у кримінальному провадженні, у поясненнях, не має будь-якого правового значення для цілей визначення у даному випадку податкових зобов`язань. Отримана інформація щодо контрагентів ТОВ «БПК «ГАЗІНВЕСТПРОЕКТ» про наявність зареєстрованих в Єдиному державному реєстрі судових рішень ухвал в рамках кримінальних проваджень, ніякої доказової сили не має.
Позивач звертає увагу, що відповідач не заперечує документальне підтвердження проведених операцій. Всі надані позивачем документи підтверджують реальність господарських операцій із контрагентами, зокрема ТОВ «ДОБРАЛЮКС», ТОВ «АРСЕНАЛ ПРОМ», ТОВ «ВОРК ТАУН», ТОВ «СОЦБУДТРАНС», ТОВ «ГРАНТ СТРІМ», ТОВ «ВЕСТЕРНС», які мали на меті досягнення економічного результату. Посилання відповідача на ІС "Податковий блок", яка є лише внутрішньою інформацією, є недоречним і передчасним, оскільки не підтверджує фіктивність взаємовідносин із зазначеними товариствами. Дані, отримані з автоматизованих систем контролюючого органу, не є належними доказами в контексті процесуального законодавства, оскільки не є прямими підтвердженнями правильності визначення податкових зобов`язань. 
Відповідач просить відмовити в задоволенні позову, посилаючись на ухвали слідчих суддів щодо проведення окремих слідчих дій стосовно контрагентів позивача, а також на вирок від 07.06.2017 у справі № 757/30502/17-к щодо ТОВ «Соцбудтранс». 
Крім того, відповідач звертає увагу на пояснення окремих керівників контрагентів позивача. 
Відповідач також зазначає, що перевіркою не підтверджено легальне джерело походження товару, придбаного у контрагентів позивача. Висновок про це сформовано на основі ухвал слідчих суддів. Враховуючи всі ці обставини, відповідач просить відмовити у задоволенні позову.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.03.2019, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 02.09.2019, позов задоволено.
Постановою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 13.06.2023 рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.03.2019 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 02.09.2019 у справі №826/13824/18 - скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.
У постанові від 13.06.2023 Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду зазначав, що з метою дослідження фактичного виконання господарських операцій необхідно аналізувати умови договорів позивача з контрагентами, а також досліджувати всі первинні бухгалтерські документи з урахуванням специфіки предмету та умов укладених правочинів.
Однак, ідентифікувати, первинні документи щодо яких саме контрагентів позивача були досліджені судами, також не видається за можливе. Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що судами попередніх інстанцій поверхнево було здійснено як дослідження змісту акта перевірки, так і первинних документів, долучених до матеріалів справи, та не з`ясовано, висновок контролюючого органу про безтоварність господарських операцій з якими саме контрагентами слугував підставою для прийняття кожного із оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.
Отже, зі змісту попередніх судових рішень неможливо встановити перелік наданих позивачем документів на підтвердження факту реальності господарських операцій, відповідно, неможливо перевірити обсяг безпосередньо досліджених судами документів.
У вказаній постанові колегія суддів зазначила, що «…визначальним для вирішення спорів про наявність податкових наслідків за результатами вчинення господарських операцій є дослідження сукупності обставин та первинних документів, які можуть як підтверджувати, так і спростовувати реальність господарських операцій. Саме по собі: лише наявність вироку щодо контрагента платника податків; лише факт порушення кримінального провадження відносно контрагента та отримання під час свідчень особи щодо неприйняття участі у створенні і діяльності підприємства; лише податкова інформація щодо контрагентів по ланцюгу постачання; лише незначні помилки в оформленні первинних документів (окремо) - не є самостійними та достатніми підставами для висновку про нереальність господарських операцій.
Отже, вказані обставини та фактичні дані залишилися поза межами дослідження судами першої та апеляційної інстанцій, що, з урахуванням повноважень касаційного суду (які не дають касаційній інстанції права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні), виключає можливість перевірити Верховним Судом правильність висновків судів попередніх інстанцій…»
Адміністративна справа надійшла до Київського окружного адміністративного суду 03 липня 2023 року, та після автоматизованого розподілу відповідна справа була передана для розгляду судді Панченко Н.Д.
Ухвалою від 10 липня 2023 року адміністративна справа №826/13824/18 прийнята до провадження суддею Панченко Н.Д., справу визначено розглядати одноособово за правилами загального позовного провадження.
Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне.
При новому розгляді справи суд зосередив увагу на всебічному дослідженні змісту акта перевірки, а також первинних документів, долучених до матеріалів справи, з метою ретельної перевірки правомірності висновку контролюючого органу стосовно безтоварності господарських операцій. Зокрема, суд звернув увагу на взаємовідносини з конкретними контрагентами, які стали підставою для прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень. Водночас суд здійснив аналіз наданих позивачем документів з метою підтвердження факту реальності здійснених господарських операцій, враховуючи їх відповідність вимогам законодавства та правовій практиці.
Як вбачається з матеріалів справи в період з 27.04.2018 по 21.05.2018 року ГУ ДФС у м. Києві було проведено планову виїзну перевірку ТОВ "Будівельно-проектна компанія "Газінвестпроект" (код ЄДР 36470766) за період з 01.01.2017 по 31.12.2017 за результатами якої складено акт перевірки від 29.05.2018 № 353/26-15-14-02-05/36470766 (далі - Акт перевірки).
Перевіркою встановлено порушення позивачем вимог п. 44.1, п. 44.2 ст. 44, пп. 14.1.27, пп. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14, пп.. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, п. 138.2. ст. 138, пп. 139.1.9 п. 139.1, пп. 139.2.2 п.139.2 ст. 139 Податкового кодексу України, в частині заниження податку на прибуток на загальну суму 7 006 452 грн., п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188, п. 198.2, п. 198.3 ст. 198, п. 201.1 та п.201.10 ст. 201 Податкового кодексу України в частині заниження податку на додану вартість на загальну суму 2 152 632 грн. та завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту у розмірі 4 120 584 грн.
На підставі акту перевірки було прийнято податкові повідомлення рішення від 11.06.2018 №00007111402, №00007121402, №00007131402.
Не погоджуючись з прийнятим податковим повідомленням-рішенням, позивач оскаржив їх в адміністративному порядку, направивши скаргу до Державної фіскальної служби України.
Рішенням Державної фіскальної служби України від 09.08.2018 № 26052/6/99-99-11-01-01-25 були скасовані податкові повідомлення рішення від 11.06.2018 №00007111402, №00007121402, №00007131402, в частині, що стосуються взаємовідносин позивача з ТОВ "ДЕЛЛ КОМ", ТОВ "НК "ГАЗІНВЕСТПРОЕКТ", ТОВ "ТЕКС ХАУЗ", ТОВ "ЄВРОПА ДЕЙЗ", ТОВ "ПРЕМІУМ ПРОДЖЕКТ", ТОВ "ВІЗЕЙР", ТОВ "ТЕХАС ТРЕЙД", ТОВ "УКРПРОМ-ОБЛАДНАННЯ", ТОВ "АРМАДА ФІНАНС", ТОВ "МІЛТ", ТОВ "АПЕКС ЛТД", ТОВ "МАЗАРОКС".
В подальшому, відповідачем було прийнято податкові повідомлення рішення від 14.08.2018:
- № 00009631402, відповідно до якого позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем "податок на прибуток приватних підприємств" на 2896500 грн. за податковим зобов`язанням та 1448250 грн. за штрафними санкціями;
- № 00009641402, відповідно до якого збільшено суму грошового зобов`язання за платежем "податок на додану вартість" на 623450 грн. за податковим зобов`язанням та на 311725 грн. за штрафними санкціями;
- № 00009651402, відповідно до якого позивачу зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість на 1201189 грн. (декларація за грудень 2018 від 19.01.2018 № 9296404747).
З урахуванням рішення ДФС України від 09.08.2018 № 26052/6/99-99-11-01-01-25, яким частково скасовані попередні податкові повідомлення рішення від 11.06.2018, спірні рішення стосуються взаємовідносин позивача з ТОВ «ДОБРАЛЮКС», ТОВ «АРСЕНАЛ ПРОМ», ТОВ «ВОРК ТАУН», ТОВ «СОЦБУДТРАНС», ТОВ «ГРАНТ СТРІМ», ТОВ «ВЕСТЕРНС».
До основних видів діяльності Позивача належить: виробництво інших основних неорганічних хімічних речовин; оптова торгівля хімічними продуктами.
Як зазначено в Акті перевірки станом на 01.01.2017 загальна чисельність працюючих у товаристві склала 17 осіб, у т.ч. за сумісництвом 3 особи, а станом на 31.12.2017 - 36 осіб, у т.ч. за сумісництвом 7 осіб.
Для здійснення господарської діяльності ТОВ “БПК “Газінвестпроект” використовує приміщення під офіс, яке знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Обсерваторна, 25; склад, який знаходиться за адресою: м. Полтава, вул. Лагоди, 40; склад, який знаходиться за адресою: м. Дергачі, вул. Сумський шлях, 163; земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: село Копили, вул. Стрельнікова, 1, Полтавський район, Полтавська область.
Щодо господарських взаємовідносин із контрагентом ТОВ «ДОБРАЛЮКС» (код:49452402).
Так, між ТОВ «Будівельно-проектна компанія «Газінвестпроект» та ТОВ «ДОБРАЛЮКС» укладено договір на транспортні послуги № 0201-2017 від 02.01.2017. Відповідно до його умов контрагент (виконавець) зобов`язався надати транспортні послуги з перевезень вантажів згідно з заявкою замовника (позивача). Вартість послуг складається відповідно до перевезеного вантажу.
Виконання умов укладеного договору підтверджується наданими до суду документами: Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-0000179 від 30.01.2017 - транспортні послуги за січень 2017 - 60766,00 грн. з ПДВ, ПДВ - 10127,67 грн.; Заявка № 27 від 27.01.2017 до Договору № 0201-2017 від 02.01.2017;Товарно – транспортна накладна № 27 від 27.01.2017; Заявка № 26 від 26.01.2017 до Договору № 0201-2017 від 02.01.2017; Товарно – транспортна накладна № 26 від 26.01.2017; Заявка № 25 від 25.01.2017 до Договору № 0201-2017 від 02.01.2017; Товарно – транспортна накладна № 25 від 25.01.2017; Заявка № 17 від 17.01.2017 до Договору № 0201-2017 від 02.01.2017;Товарно – транспортна накладна № 17 від 17.01.2017; Заявка № 11-4 від 11.01.2017 до Договору № 0201-2017 від 02.01.2017; Товарно – транспортна накладна № 11-4 від 11.01.2017; Заявка № 11-3 від 11.01.2017 до Договору № 0201-2017 від 02.01.2017; Товарно – транспортна накладна №11-3 від 11.01.2017; Заявка № 11-2 від 11.01.2017 до Договору № 0201-2017 від 02.01.2017; Товарно – транспортна накладна № 11-2 від 11.01.2017; Заявка № 11-1 від 11.01.2017 до Договору № 0201-2017 від 02.01.2017; Товарно – транспортна накладна № 11-1 від 11.01.2017; Заявка № 11 від 11.01.2017 до Договору № 0201-2017 від 02.01.2017; Товарно – транспортна накладна № 11 від 11.01.2017; Заявка № 11001 від 11.01.2017 до Договору № 0201-2017 від 02.01.2017; Товарно – транспортна накладна № 110001 від 11.01.2017; Заявка № 11-0007 від 11.01.2017 до Договору № 0201-2017 від 02.01.2017; Товарно – транспортна накладна № 11-0007 від 11.01.2017; Заявка № 10-1 від 10.01.2017 до Договору № 0201-2017 від 02.01.2017; Товарно – транспортна накладна № 10-1 від 10.01.2017; Заявка № 10 від 10.01.2017 до Договору № 0201-2017 від 02.01.2017; Товарно – транспортна накладна № 10 від 10.01.2017; Платіжне доручення № 66 від 06.04.2017; Виписка з банківського рахунку.
З наданих первинних документів вбачається, що ТОВ «ДОБРАЛЮКС» здійснювало перевезення хімічних реагентів, придбаних позивачем у ТОВ «ПРЕМІУМ ПРОДЖЕКТ» та ТОВ «АС ГРУПП, ЛТД» та переданих на переробку ТОВ «НЕОХИМ В».
Вказане, узгоджується із наданими первинними документами, зокрема: Договір поставки товарів №1001/17 від 10.01.2017; Видаткова накладна № РН-0000051 від 10.01.2017 на суму 1 075 428,00 грн.; товарно – транспортна накладна № 10 від 10.01.2017; Видаткова накладна № РН-000080 від 11.01.2017 на суму 169 007,94 грн.; товарно – транспортна накладна № 110001 від 11.01.2017; Договір № 18/06-16ПР від 18.07.2016; Попередня калькуляція вартості виробництва продукції №КА-0000020 від 17.01.2017; акт приймання-передачі Товару (давальницької сировини) від 11.01.2017; Товарно-транспортна накладна №11-1 від 11.01.2017; акт надання послуг з переробки №8 від 17.01.2017; Передача готової продукції №8 від 17.01.2017; Товарно-транспортна накладна №17 від 17.01.2017; Рахунок-фактура №0000000196 від 02.02.2017; Акт приймання-передачі Товару (давальницької сировини) від 27.01.2017; товарно-транспортна накладна №27 від 27.01.2017; Акт надання послуг з переробки №14 від 02.02.2017; передача готової продукції №14 від 02.02.2017; Товарно-транспортна накладна №2 від 02.02.2017; Договір № 22/06 від 22.06.2015; Попередня калькуляція вартості виробництва продукції №КА-0000021 від 17.01.2017; Акт приймання-передачі Товару (давальницької сировини) від 11.01.2017; Товарно-транспортна накладна №11-2 від 11.01.2017; Акт надання послуг з переробки №9 від 17.01.2017; Передача готової продукції №9 від 17.01.2017; Товарно-транспортна накладна №17 від 17.01.2017; Договір №01/06-16 від 01.06.2016; Передня калькуляція вартості виробництва продукції №КА-0000022 від 23.01.2017; Акт приймання-передачі Товару (давальницької сировини) від 11.01.2017; Товарно-транспортна накладна №11-4 від 11.01.2017; Товарно-транспортна накладна №11-3 від 11.01.2017; Договір поставки № 9 від 01.08.2016; Видаткова накладна № 16 від 11.01.2017; Товарно – транспортна накладна № 11 від 11.01.2017; Видаткова накладна № 25 від 26.01.2017; Товарно – транспортна накладна № 25 від 25.01.2017;
Крім того, між позивачем та ТОВ «ДОБРАЛЮКС» укладено Договір поставки №0501/17 від 05.01.2017, згідно з яким найменування, одиниці обліку, кількість та асортимент вказуються у накладній. Ціна товару встановлюється на момент його відвантаження та відображається у рахунках. Поставка здійснюється за рахунок постачальника. Розрахунки за кожну партію здійснюються у безготівковому порядку.
ТОВ «ДОБРАЛЮКС» поставлено, а ТОВ «Будівельно-проектна компанія «Газінвестпроект» прийнято товар на загальну суму 3 151 649,90 грн. з ПДВ - 525274,97 грн., що підтверджується такими документами: видаткова накладна № РН-0000167 від 26.01.2017 - поставка бактерициду Кристал 100, Поліакриламід - на суму 296292,00 грн. з ПДВ - 49382,00 грн.; товарно – транспортна накладна № 26 від 26.01.2017; видаткова накладна № РН-0000053 від 11.01.2017 - поставка мастила різьбового МР-02 на суму 1319760 грн. з ПДВ - 219960,00 грн.; товарно – транспортна накладна № 11-0007 від 11.01.2017; видаткова накладна № РН-0000049 від 10.01.2017 - поставка мастила різьбового МР-02 на суму 1474831,00 грн. з ПДВ - 245805,30 грн.; товарно – транспортна накладна № 10-1 від 10.01.2017; платіжне доручення № 271 від 06.04.2017; платіжне доручення № 270 від 06.04.2017; платіжне доручення № 67 від 06.04.2017; виписка з банківського рахунку.
Розрахунки проводились в безготівковій формі. Станом на 31.12.2017 обліковується кредиторська заборгованість перед контрагентом у сумі 2 680 468,62 грн.
Товар, який було придбано в ТОВ «ДОБРАЛЮКС» в подальшому було використано для виготовлення домішки антиприхватної до бурових розчинів ТУ У 20 та реагента полісахаридного модифікованого РПС-М, на підставі угод, укладених з компаніями-переробниками.
Між позивачем та ТОВ «НЕОХИМ В» було укладено Договір № 01/06-16 від 01.06.2016, предметом якого були послуги з виробництва домішки антиприхватної до бурових розчинів.
Відповідно до п. 5.1. вказаних договорів Підрядник виготовляє продукцію з матеріалів Замовника.
Виконання ТОВ «Неохим В» взятих на себе зобов`язань підтверджувалось такими документами: попередня калькуляція вартості виробництва продукції № КА-0000025 від 01.03.2017; ОСВ по рахунку №631 за 01.01.2017-31.12.2017; рахунок-фактура №00000000372 від 01.03.2017; акт приймання-передачі товару (давальницької сировини) від 21.02.2017; товарно-транспортна накладна №210001 від 21.02.2017; товарно-транспортна накладна №210002 від 21.02.2017; акт надання послуг з переробки №23 від 01.03.2017; передача готової продукції №23 від 01.03.2017; товарно-транспортна накладна №О103 від 01.03.2017; передача готової продукції №24 від 09.03.2017; товарно-транспортна накладна №О903 від 09.03.2017; банківська виписка за 01.01.2017-31.12.2017.
В подальшому, товар, який було виготовлено ТОВ «НЕОХИМ В» з матеріалів позивача, придбаних в ТОВ «ДОБРАЛЮКС» було реалізовано ПАТ «УКРГАЗВИДОБУВАННЯ», що підтверджувалось такими документами: ОСВ по рахунку №361 за 01.01.2017-31.12.2017; договір поставки №УБГ561/015-16 від 23.12.2016; рахунок-фактура №СФ-0000012 від 01.03.2017; видаткова накладна №РН-0000009 від 01.03.2017; товарно-транспортна накладна №О103 від 01.03.2017; довіреність №420 від 27.02.2017; рахунок-фактура №СФ-0000014 від 09.03.2017; видаткова накладна №РН-0000010 від 09.03.2017; товарно-транспортна накладна №О903 від 09.03.2017; довіреність №476 від 02.03.2017; банківська виписка за 01.01.2017-31.12.2017.
Поставка готової продукції ПАТ «УКРГАЗВИДОБУВАННЯ» здійснювалася безпосередньо від ТОВ «НЕОХИМ В» (переробної компанії) із залученням перевізника ВИРОБНИЧО-КОМЕРЦІЙНІЙ ФІРМІ «ВВВ» У ФОРМІ СПІЛЬНОГО РОСІЙСЬКОГО-УКРАЇНСЬКОГО ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ, що узгоджується із наданими документами перинного бухгалтерського обліку: ОСВ по рахунку №631 за 01.01.2017-31.12.2017; рахунок на оплату №13 від 01.03.2017; акт здачі-приймання робіт (наданих послуг) №91 від 01.03.2017; рахунок на оплату №15 від 07.03.2017; акт здачі-приймання робіт (наданих послуг) №107 від 09.03.2017; банківська виписка за 01.01.2017-31.12.2017.
Між позивачем та ТОВ «Хімвіскпром» (код ЄДРПОУ 23690792) було укладено Договір № 01/02-01 від 01.02.2017, предметом якого були послуги з виробництва реагента полісахаридного модифікованого РПС-М.
Відповідно до п. 5.1. вказаного договору Підрядник виготовляє продукцію з матеріалів Замовника.
Виконання взятих ТОВ «Хімвіскпром» зобов`язань підтверджується такими документами: попередня калькуляція вартості виробництва продукції № КА-0000024 від 17.02.2017; ОСВ по рахунку 631 за 2017; договір на виконання робіт №01/02-01 від 01.02.2017; акт прийому-передачі технічних умов №1 від 01.02.2017; акт приймання-передачі товару (давальницької сировини) від 13.02.2017; товарно-транспортна накладна №13-1 від 13.02.2017; рахунок на оплату №17 від 17.02.2017; акт надання послуг №12 від 17.02.2017; товарно-транспортна накладна №17 від 17.02.2017; банківська виписка за 01.01.2017-31.12.2017.
Транспортування товару здійснювалося із залученням перевізника ТОВ «МАЗАРОКС» (код ЄДРПОУ 40661473), що підтверджується наступними документами: договір на транспортні послуги №0102/2017 від 01.02.2017; акт надання послуг № ОУ-0000139 від 28.02.2017 на суму 57 146,00 грн.; заявка №17 від 17.02.2017 року до Договору №0102/2017 від 01.02.2017; товарно – транспортна накладна № 17 від 17.02.2017; заявка №13-1 від 13.02.2017 року до Договору №0102/2017 від 01.02.2017; товарно – транспортна накладна № 13-1 від 13.02.2017; виписка з банківського рахунку.
Виготовлений ТОВ «Хімвіскпром» з матеріалів позивача товар було реалізовано ТОВ «ПОЛТАВСЬКА БУРОВА КОМПАНІЯ», про що свідчить: ОСВ по рахунку 361 за 2017; договір поставки №020101 від 27.12.2016; рахунок-фактура №СФ-0000007 від 17.02.2017; видаткова накладна №РН-0000006 від 18.02.2017; товарно-транспортна накладна №1802 від 18.02.2017; довіреність №482 від 17.02.2017; банківська виписка за 01.01.2017-31.12.2017.
Щодо господарських взаємовідносин із контрагентом ТОВ «АРСЕНАЛ ПРОМ» (41039118) необхідно зазначити наступне.
Між позивачем та ТОВ «АРСЕНАЛ ПРОМ», було укладено договори щодо поставки товару. 
На підставі виписаних рахунків, ТОВ «АРСЕНАЛ ПРОМ» поставило на користь Позивача товар на загальну суму 3076771,20 грн. з ПДВ - 512 795,20 грн.
Поставка товару підтверджується наступними документами: видаткова накладна №РН-0000565 від 21.02.2017 - поставка масла різьбового МР-02 на суму 2138011,20 грн. з ПДВ - 356335,20 грн.; товарно – транспортна накладна № 21 від 21.02.2017; видаткова накладна № РН-0000563 від 21.02.2017 - поставка кислоти олеїнової, Неонол 9-10, Продукт (піногасник) EROL, 530 SX, нітрилотриметилфосфонова кислота - на суму 938 760 грн. з ПДВ - 156460 грн.; товарно – транспортна накладна № 21-2 від 21.02.2017; платіжне доручення № 228 від 23.03.2017; платіжне доручення № 233 від 27.03.2017; платіжне доручення № 237 від 27.03.2017; платіжне доручення № 246 від 29.03.2017; платіжне доручення № 254 від 31.03.2017; платіжне доручення № 328 від 19.04.2017; платіжне доручення № 330 від 19.04.2017; платіжне доручення № 364 від 26.04.2017; виписка з банківського рахунку.
Перевезення товару здійснювалося із залученням перевізника ТОВ «МАЗАРОКС» (код ЄДРПОУ 40661473), що підтверджується такими документами: договір на транспортні послуги №0102/2017 від 01.02.2017; оборотно-сальдова відомість по рахунку 631 контрагент за 2017 рік; рахунок –фактура №СФ-000139 від 28.02.2017; акт надання послуг № ОУ-0000139 від 28.02.2017 на суму 57 146,00 грн.; заявка №21-2 від 21.02.2017 року до Договору №0102/2017 від 01.02.2017 року; товарно – транспортна накладна № 21-2 від 21.02.2017; заявка №21 від 21.02.2017 року до Договору №0102/2017 від 01.02.2017 року; товарно – транспортна накладна № 21 від 21.02.2017; виписка з банківського рахунку.
Придбаний у ТОВ «АРСЕНАЛ ПРОМ» товар в подальшому було використано для виготовлення домішки антиприхватної до бурових розчинів ТУ У 20 на підставі укладеного із ТОВ «НЕОХИМ В» Договору 3 01/06-16 від 01.06.2016, предметом якого були послуги з виробництва домішки антиприхватної до бурових розчинів.
Відповідно до п. 5.1. вказаного договору Підрядник виготовляє продукцію з матеріалів Замовника.
Виконання взятих на себе ТОВ «Неохим В» зобов`язань підтверджувалось такими документами: попередня калькуляція вартості виробництва продукції № КА-0000025 від 01.03.2017; ОСВ по рахунку №631 за 01.01.2017-31.12.2017; рахунок-фактура №00000000372 від 01.03.2017; акт приймання-передачі товару (давальницької сировини) від 21.02.2017; товарно-транспортна накладна №210001 від 21.02.2017; товарно-транспортна накладна №210002 від 21.02.2017; акт надання послуг з переробки №23 від 01.03.2017; передача готової продукції №23 від 01.03.2017; товарно-транспортна накладна №О103 від 01.03.2017; передача готової продукції №24 від 09.03.2017; товарно-транспортна накладна №О903 від 09.03.2017; банківська виписка за 01.01.2017-31.12.2017р.
В подальшому, товар, який було виготовлено ТОВ «НЕОХИМ В» з матеріалів позивача, придбаного в ТОВ «АРСЕНАЛ ПРОМ» було реалізовано ПАТ «УКРГАЗВИДОБУВАННЯ», про що свідчить: ОСВ по рахунку №361 за 01.01.2017-31.12.2017; договір поставки №УБГ561/015-16 від 23.12.2016; рахунок-фактура №СФ-0000012 від 01.03.2017; видаткова накладна №РН-0000009 від 01.03.2017; товарно-транспортна накладна №О103 від 01.03.2017; довіреність №420 від 27.02.2017; рахунок-фактура №СФ-0000014 від 09.03.2017;видаткова накладна №РН-0000010 від 09.03.2017; товарно-транспортна накладна №О903 від 09.03.2017; довіреність №476 від 02.03.2017; банківська виписка за 01.01.2017-31.12.2017.
Поставка готової продукції ПАТ «УКРГАЗВИДОБУВАННЯ» здійснювалася безпосередньо від ТОВ «НЕОХИМ В» (переробної компанії) із залученням перевізника виробничо-комерційної фірми «ВВВ» у формі спільного російсько-українського товариства з обмеженою відповідальністю, що підтверджується такими документами: ОСВ по рахунку №631 за 01.01.2017-31.12.2017; рахунок на оплату №13 від 01.03.2017; акт здачі-приймання робіт (наданих послуг) №91 від 01.03.2017;рахунок на оплату №15 від 07.03.2017; акт здачі-приймання робіт (наданих послуг) №107 від 09.03.2017; банківська виписка за 01.01.2017-31.12.2017.
Щодо господарських взаємовідносин із контрагентом ТОВ «ВОРК ТАУН» (41135162) суд зазначає наступне 
Між позивачем та ТОВ «ВОРК ТАУН» було укладено договір поставки № 2604/17 від 26.04.2017. Оформлення поставки здійснюється за накладними, в яких узгоджується номенклатура та ціна товару. Поставка здійснюється за рахунок постачальника. 
На підтвердження виконання ТОВ «ВОРК ТАУН» умов Договору позивачем надано наступні документи: видаткова накладна № РН-0002206 від 22.05.2017 на суму 463 199,99 грн. з ПДВ 77200,00 грн. (номенклатура - мастило різьбове МР-02 (рутол); паспорт якості мастило різьбове; видаткова накладна № РН-0002207 від 22.05.2017 на суму 474 200,99 грн. з ПДВ 79033,50 грн. (номенклатура - мастило різьбове МР-02 (рутол); товарно – транспортна накладна № 22 від 22.05.2017; видаткова накладна № РН-0001215 від 12.05.2017 на суму 163 200,00 з ПДВ 27200 грн. (номенклатура поставки - Кальматант «ECO-mix», Ксантанова камідь (Біополімер), Кристал 1000); товарно – транспортна накладна № Р125 від 12.05.2017; паспорти якості; видаткова накладна № РН-0000312 від 03.05.2017 - на суму 321 600 грн. з ПДВ - 53600 грн., (номенклатура поставки - Поліакриламід, Нитрилотриметилфосфонова кислота (НТФК), Моноетанолоамід); видаткова накладна № РН-0000311 від 03.05.2017 - на суму 335 386,01 грн. з ПДВ - 55897,67 грн., (номенклатура поставки - Поліакриламід, Кальматант «ECO-mix», Етиленгліколь); видаткова накладна № РН-0000310 від 03.05.2017 - на суму 344847,12 грн. з ПДВ 57474 грн. (номенклатура - каністра поліетиленова 20 л., Продукт (піногасник) EROL, 530 SX, поліакриламід, неонол 9-10, кислота олеїнова); видаткова накладна № РН-0000313 від 03.05.2017 - на суму 317 652,00 грн. з ПДВ 52 992 грн. - поліакриламід; видаткова накладна № РН-0000314 від 03.05.2017 - на суму 346 320 грн. з ПДВ - мастило різьбове МР-02 (рутол); товарно – транспортна накладна № 35 від 03.05.2017; паспорти якості; платіжне доручення № 495 від 30.05.2017; платіжне доручення № 497 від 30.05.2017; платіжне доручення № 516 від 01.06.2017; платіжне доручення № 514 від 01.06.2017; платіжне доручення № 515 від 01.06.2017; банківська виписка за 01.01.2017-31.12.2017.
Перевезення товару здійснювалося із залученням перевізника ТОВ «ВЕСТЕРНС» (код ЄДРПОУ 41137966), що підтверджувалось такими наданими позивачем документами: договір про надання транспортних послуг № 274/17-В від 27.04.2017; акт від 31.05.2017 - на суму 75 290 грн. з ПДВ - 12548,33 грн., транспортно-експедиційні послуги за травень 2017; заявка №35 від 03.05.2017 до договору № 274/17-В від 27.04.2017; товарно – транспортна накладна №Р35 від 03.05.2017; Заявка № 12 від 12.05.2017 до договору № 274/17-В від 27.04.2017; товарно – транспортна накладна № 12 від 12.05.2017; заявка № Р 125 від 12.05.2017 до договору №274/17-В від 27.04.2017; товарно – транспортна накладна № Р125 від 12.05.2017; заявка №Р22 від 22.05.2017 до договору № 274/17-В від 27.04.2017; товарно – транспортна накладна №Р22 від 22.05.2017; банківська виписка за 01.01.2017-31.12.2017.
Товар, придбаний в ТОВ «ВОРК ТАУН» в подальшому було використано для виготовлення: домішки антиприхватної до бурових розчинів ТУ У 20; рідини для очищення бурових розчинів марки П.А.Р.2; інгібітора глинистих сланців; реагента модифікованого РПС-М; реагента полісахаридного модифікованого РПС-М; домішки змащувальної до бурових розчинів марки «Е»; домішка до бурових розчинів Лігнопак М., на підставі договорів про виробництво продукції з матеріалів замовника. 
Так, між Позивачем та ТОВ «НЕОХИМ В» (код ЄДРПОУ 33813241) було укладено Договір № 01/04-17 від 04.04.2017 та № 18/06-16ПР від 18.07.2016 предметом якого були послуги з виробництва продукції по завданню та технічних умовах замовника.
Відповідно до п. 5.1. вказаних договорів Підрядник виготовляє продукцію з матеріалів Замовника.
ТОВ «Неохим В» виконало взяті на себе зобов`язання, що підтверджується такими документами: попередня калькуляція вартості виробництва продукції № КА-0000036 від 04.05.2017; акт приймання – передачі товару (давальницької сировини) від 03.05.2017; товарно – транспортна накладна № 03-1 від 03.05.2017; акт надання послуг з переробки № 44 від 04.05.2017; передача готової продукції № 44 від 04.05.2017; попередня калькуляція вартості виробництва продукції № КА-0000034 від 04.05.2017; акт приймання – передачі товару (давальницької сировини) від 03.05.2017; товарно – транспортна накладна № 0302-2 від 03.05.2017; акт надання послуг з переробки № 45 від 04.05.2017; передача готової продукції № 45 від 04.05.2017; попередня калькуляція вартості виробництва продукції № КА-0000035 від 04.05.2017; акт приймання – передачі товару (давальницької сировини) від 03.05.2017; товарно – транспортна накладна № 0302-2 від 03.05.2017; акт надання послуг з переробки № 46 від 04.05.2017; передача готової продукції № 46 від 04.05.2017; товарно – транспортна накладна № 4 від 04.05.2017; попередня калькуляція вартості виробництва продукції № КА-0000039 від 24.05.2017; акт приймання – передачі товару (давальницької сировини) від 22.05.2017; товарно – транспортна накладна № 22-2 від 22.05.2017; акт надання послуг з переробки № 49 від 24.05.2017; передача готової продукції № 49 від 24.05.2017; товарно – транспортна накладна № 24-1 від 24.05.2017; виписка з банківського рахунку за 01.01.2017 – 31.12.2017.
Крім того, позивачем з ТОВ «Хімвіскпром» (код ЄДРПОУ 23690792) було укладено Договір № 01/02-01 від 01.02.2017, предметом якого були послуги з виробництва реагента полісахаридного модифікованого РПС-М.
Відповідно до п. 5.1. вказаного договору Підрядник виготовляє продукцію з матеріалів Замовника. ТОВ «Хімвіскпром» виконало взяті на себе зобов`язання, про підтверджувалось такими документами: попередня калькуляція вартості виробництва продукції № КА-0000037 від 12.05.2017; Акт приймання – передачі товару (давальницької сировини) від 03.05.2017; Товарно – транспортна накладна № 3-0005 від 03.05.2017; акт надання послуг з переробки № 67 від 12.05.2017; передача готової продукції № 12 від 12.05.2017; товарно – транспортна накладна № 12 від 12.05.2017; попередня калькуляція вартості виробництва продукції № КА-0000038 від 18.05.2017; акт приймання – передачі товару (давальницької сировини) від 17.05.2017; товарно – транспортна накладна № 17 від 17.05.2017; акт надання послуг з переробки № 74 від 18.05.2017; передача готової продукції № 13 від 18.05.2017; товарно – транспортна накладна № 18 від 18.05.2017; попередня калькуляція вартості виробництва продукції № КА-0000040 від 24.05.2017; акт приймання – передачі товару (давальницької сировини) від 22.05.2017; товарно – транспортна накладна № 22-1 від 22.05.2017; акт надання послуг з переробки № 77 від 24.05.2017; передача готової продукції № 14 від 24.05.2017; товарно – транспортна накладна № 24-1 від 24.05.2017; попередня калькуляція вартості виробництва продукції № КА-0000041 від 24.05.2017; акт приймання – передачі товару (давальницької сировини) від 22.05.2017;товарно – транспортна накладна № 22-1 від 22.05.2017; акт надання послуг з переробки № 78 від 24.05.2017; передача готової продукції № 15 від 24.05.2017; товарно – транспортна накладна № 24 від 24.05.2017; попередня калькуляція вартості виробництва продукції № КА-0000042 від 29.05.2017; акт приймання – передачі товару (давальницької сировини) від 29.05.2017; товарно – транспортна накладна № 2905-2 від 29.05.2017; акт надання послуг з переробки № 87 від 29.05.2017; передача готової продукції № 16 від 29.05.2017; товарно – транспортна накладна № 2905-3 від 29.05.2017; попередня калькуляція вартості виробництва продукції № КА-0000043 від 06.06.2017; акт приймання – передачі товару (давальницької сировини) від 02.06.2017; товарно – транспортна накладна № 0206-1 від 02.06.2017; акт надання послуг з переробки № 90 від 06.06.2017; передача готової продукції № 17 від 06.06.2017; товарно – транспортна накладна № 0606-2 від 12.06.2017; попередня калькуляція вартості виробництва продукції № КА-0000046 від 12.06.2017; акт приймання – передачі товару (давальницької сировини) від 12.06.2017; товарно – транспортна накладна № А 1206-3 від 12.06.2017; акт надання послуг з переробки № 98 від 12.06.2017; передача готової продукції № 20 від 12.06.2017; товарно – транспортна накладна № А1206-4 від 12.06.2017; товарно – транспортна накладна № А1206-6 від 12.06.2017; виписка з банківського рахунку за 01.01.2017 – 31.12.2017.
Перевезення товару здійснювалося транспортними засобами позивача, а також із залученням перевізника ТОВ «ВЕСТЕРНС» (код ЄДРПОУ 41137966), що підтверджується Договором про надання транспортних послуг № 274/17-В від 27.04.2017.
Реалізація виготовленого ТОВ «НЕОХИМ В» та ТОВ «Хімвіскпром» з матеріалів Позивача товару була здійснена ПАТ «УКРГАЗВИДОБУВАННЯ», ТОВ «НК «ГАЗІНВЕСТПРОЕКТ», ПФ «ОРІЯ».
Реалізація ПАТ «УКРГАЗВИДОБУВАННЯ» товару підтверджується такими документами: договір поставки № УБГ № 486/015-17 від 07.09.2017; ОСВ по рахунку 361 за 2017 рік; рахунок – фактура № СФ-0000130 від 04.12.2017; видаткова накладна № РН-0000111 від 04.12.2017; довіреність № 2968 від 30.11.2017; Товарно – транспортна накладна № 0412 від 04.12.2017; договір № УБГ 167/025-17 від 06.04.2017; акт № 4 від 09.06.2017 приймання – передачі товару до Договору № УБГ 167/025-17 від 06.04.2017; товарно – транспортна накладна № 0906-1 від 09.06.2017; акт № 9 від 13.06.2017 приймання – передачі товару до Договору № УБГ 167/025-17 від 06.04.2017; товарно – транспортна накладна № 1306 від 13.06.2017; акт № 21 від 05.09.2017 приймання – передачі товару до Договору № УБГ 167/025-17 від 06.04.2017; товарно – транспортна накладна № 0509-2 від 05.09.2017; акт приймання – передачі наданих послуг від 30.09.2017; акт витрати хімреагентів за звітній період 01.09.2017 – 30.09.2017; акт виконання інженерного супроводу бурових розчинів за період 01.09.2017 – 14.09.2017; акт виконання інженерного супроводу бурових розчинів за період 01.09.2017 – 14.09.2017; акт виконання інженерного супроводу бурових розчинів за період 15.09.2017 – 28.09.2017; акт виконання інженерного супроводу бурових розчинів за період 15.09.2017 – 28.09.2017; акт виконання інженерного супроводу бурових розчинів за період 29.09.2017 – 30.09.2017; акт виконання інженерного супроводу бурових розчинів за період 29.09.2017 – 30.09.2017; Договір № УБГ № 223/025-17 від 12.05.2017; акт № 6 від 24.05.2017 приймання – передачі товару до Договору № УБГ 223/025-17 від 12.05.2017; товарно – транспортна накладна № 2405 від 24.05.2017; акт № 10 від 25.05.2017 приймання – передачі товару до Договору № УБГ 223/025-17 від 12.05.2017; товарно – транспортна накладна № 2505 від 25.05.2017; акт № 11 від 26.05.2017 приймання – передачі товару до Договору № УБГ 223/025-17 від 12.05 .2017; товарно – транспортна накладна № 2605 від 26.05.2017; акт № 15 від 03.06.2017 приймання – передачі товару до Договору № УБГ 223/025-17 від 12.05 .2017; товарно – транспортна накладна № 0306-3 від 03.06.2017; акт № 16 від 13.06.2017 приймання – передачі товару до Договору № УБГ 223/025-17 від 12.05 .2017; товарно – транспортна накладна № 1306-1 від 13.06.2017; акт № 17 від 19.06.2017 приймання – передачі товару до Договору № УБГ 223/025-17 від 12.05 .2017; товарно – транспортна накладна № 1906 від 19.06.2017; акт № 18 від 27.06.2017 приймання – передачі товару до Договору № УБГ 223/025-17 від 12.05 .2017; товарно – транспортна накладна № 2706 від 27.06.2017; акт № 21 від 10.07.2017 приймання – передачі товару до Договору № УБГ 223/025-17 від 12.05 .2017; товарно – транспортна накладна № 1007-1 від 10.07.2017; акт № 23 від 22.07.2017 приймання – передачі товару до Договору № УБГ 223/025-17 від 12.05 .2017; товарно – транспортна накладна № 2207-1 від 22.07.2017; Акт приймання – передачі наданих послуг від 31.05.2017; акт витрати хімреагентів за звітній період 25.05.2017 – 31.05.2017;Акт виконання інженерного супроводу бурових розчинів за період 25.05.2017 – 31.05.2017;Акт виконання інженерного супроводу бурових розчинів за період 25.05.2017 – 31.05.2017;Акт приймання – передачі наданих послуг від 30.06.2017;Акт витрати хімреагентів за звітній період 01.06.2017 – 30.06.2017;Акт виконання інженерного супроводу бурових розчинів за період 01.06.2017 – 08.06.2017;Акт виконання інженерного супроводу бурових розчинів за період 09.06.2017 – 20.06.2017;Акт виконання інженерного супроводу бурових розчинів за період 21.06.2017 – 28.06.2017;Акт виконання інженерного супроводу бурових розчинів за період 29.06.2017 – 30.06.2017;Акт приймання – передачі наданих послуг від 31.07.2017; Акт витрати хімреагентів за звітній період 01.07.2017 – 31.07.2017; Акт виконання інженерного супроводу бурових розчинів за період 01.07.2017 – 11.07.2017;Акт виконання інженерного супроводу бурових розчинів за період 12.07.2017 – 25.07.2017;Акт виконання інженерного супроводу бурових розчинів за період 26.07.2017 – 31.07.2017; Акт приймання – передачі наданих послуг від 31.08.2017;Акт витрати хімреагентів за звітній період 01.08.2017 – 31.08.2017; Акт виконання інженерного супроводу бурових розчинів за період 01.08.2017 – 07.08.2017;Акт виконання інженерного супроводу бурових розчинів за період 08.08.2017 – 22.08.2017;Акт виконання інженерного супроводу бурових розчинів за період 23.08.2017 – 31.08.2017;Акт приймання – передачі наданих послуг від 30.09.2017;Акт витрати хімреагентів за звітній період 01.09.2017 – 30.09.2017;Акт виконання інженерного супроводу бурових розчинів за період 01.09.2017 – 04.09.2017;Акт виконання інженерного супроводу бурових розчинів за період 01.09.2017 – 04.09.2017;Акт виконання інженерного супроводу бурових розчинів за період 05.09.2017 – 18.09.2017;Акт виконання інженерного супроводу бурових розчинів за період 05.09.2017 – 18.09.2017;Акт виконання інженерного супроводу бурових розчинів за період 19.09.2017 – 30.09.2017;Акт виконання інженерного супроводу бурових розчинів за період 19.09.2017 – 30.09.2017;Акт № 3 від 31.07.2017 приймання – передачі товару до Договору № УБГ 223/025-17 від 12.05.2017;Товарно – транспортна накладна № 3107-2 від 31.07.2017;Акт № 4 від 05.08.2017 приймання – передачі товару до Договору № УБГ 223/025-17 від 12.05.2017;Товарно – транспортна накладна № 0508-1 від 05.08.2017;Акт № 5 від 05.08.2017 приймання – передачі товару до Договору № УБГ 223/025-17 від 12.05.2017;Товарно – транспортна накладна № 0508-2 від 05.08.2017;Акт приймання – передачі наданих послуг від 31.08.2017;Акт витрати хімреагентів за звітній період 01.08.2017 – 31.08.2017;Акт виконання інженерного супроводу бурових розчинів за період 01.08.2017 – 07.08.2017;Акт виконання інженерного супроводу бурових розчинів за період 08.08.2017 – 21.08.2017;Акт виконання інженерного супроводу бурових розчинів за період 22.08.2017 – 31.08.2017; Договір № УБГ № 3/025-17 від 10.01.2017;Акт № 5 від 05.05.2017 приймання – передачі товару до Договору № УБГ 3/025-17 від 10.01.2017;Товарно – транспортна накладна № 0505 від 05.05.2017;Акт № 7 від 06.05.2017 приймання – передачі товару до Договору № УБГ 3/025-17 від 10.01.2017;Товарно – транспортна накладна № 0605 від 06.05.2017;Акт № 9 від 15.05.2017 приймання – передачі товару до Договору № УБГ 3/025-17 від 10.01.2017;Товарно – транспортна накладна № 1505 від 15.05.2017;Акт № 11 від 16.05.2017 приймання – передачі товару до Договору № УБГ 3/025-17 від 10.01.2017;Товарно – транспортна накладна № 1605 від 16.05.2017;Акт приймання – передачі наданих послуг від 31.05.2017;Акт витрати хімреагентів за звітній період 04.05.2017 – 31.05.2017;Акт виконання інженерного супроводу бурових розчинів за період 04.05.2017 – 14.05.2017;Акт виконання інженерного супроводу бурових розчинів за період 15.05.2017 – 28.05.2017;
Акт виконання інженерного супроводу бурових розчинів за період 29.05.2017 – 31.05.2017; Акт приймання – передачі наданих послуг від 30.06.2017;Акт витрати хімреагентів за звітній період 01.06.2017 – 30.06.2017;Акт виконання інженерного супроводу бурових розчинів за період 01.06.2017 – 12.06.2017;Акт виконання інженерного супроводу бурових розчинів за період 13.06.2017 – 26.06.2017;Акт виконання інженерного супроводу бурових розчинів за період 27.06.2017 – 30.06.2017;Акт приймання – передачі наданих послуг від 31.07.2017;Акт витрати хімреагентів за звітній період 01.07.2017 – 31.07.2017; Акт виконання інженерного супроводу бурових розчинів за період 01.07.2017 – 10.07.2017; Акт виконання інженерного супроводу бурових розчинів за період 11.07.2017 – 28.07.2017; Акт приймання – передачі наданих послуг від 04.08.2017; Акт витрати хімреагентів за звітній період 29.07.2017 – 04.08.2017; Акт виконання інженерного супроводу бурових розчинів за період 29.07.2017 – 04.08.2017; Виписка з банківського рахунку за 01.01.2017 – 31.12.2017.
Реалізація виготовленого товару на користь ТОВ «НК «ГАЗІНВЕСТПРОЕКТ» підтверджувалась такими документами: Договір поставки № 0507/16 від 05.07.2016; ОСВ по рахунку 361 за 2017 рік; Рахунок – фактура № СФ-0000015 від 10.03.2017; Видаткова накладна № РН-0000020 від 18.05.2017; Видаткова накладна № РН-0000022 від 26.05.2017; Довіреність № 44 від 17.05.2017; Рахунок – фактура № СФ-0000025 від 30.05.2017; Видаткова накладна № РН-0000024 від 30.05.2017; Видаткова накладна № РН-0000025 від 06.06.2017; Видаткова накладна № РН-0000027 від 13.06.2017; Видаткова накладна № РН-0000031 від 30.06.2017; Видаткова накладна № РН-0000032 від 01.07.2017; Довіреність № 48 від 06.06.2017; Рахунок – фактура № СФ-0000049 від 08.08.2017; Видаткова накладна № РН-0000046 від 14.08.2017; Довіреність № 67 від 14.08.2017; Виписка з банківського рахунку за 01.01.2017 – 31.12.2017.
Реалізація виготовленого товару на користь ПФ «ОРІЯ» підтверджувалась такими документами: Договір поставки № 2908-2017 від 29.08.2017; ОСВ по рахунку 361 за 2017 рік; Рахунок – фактура № СФ-0000073 від 21.09.2017;Видаткова накладна № РН-0000066 від 21.09.2017;Товарно – транспортна накладна № П21-2 від 21.09.2017;Виписка з банківського рахунку за 01.01.2017 – 31.12.2017.
Перевезення товару здійснювалося транспортними засобами Позивача.
Щодо господарських взаємовідносин із контрагентом ТОВ «СОЦБУДТРАНС» (код ЄДРПОУ 40259582) необхідно зазначити наступне.
Між позивачем та ТОВ «СОЦБУДТРАНС» було укладено договір поставки № 333 від 08.02.2017. Оформлення поставки здійснюється за накладними, де узгоджується номенклатура та ціна. Поставка здійснюється за рахунок постачальника. Виходячи із наведеного змісту, договір має звичайні умови поставки.
На виконання умов Договором ТОВ «СОЦБУДТРАНС» поставило товар, що підтверджується наступними документами: видаткова накладна № РН-0000081 від 13.02.2017 на суму 774 668,40 грн. з ПДВ - 129 111,40 грн., номенклатура поставки - змащувальна домішка «СМЖ», Кальматант «ECO-mix», мармурова крихтка 150-600 мкм, поліакриламід, бактерицид Кристал 1000; Товарно – транспортна накладна № 130001 від 13.02.2017; Платіжне доручення № 144 від 27.02.2017; Виписка з банківського рахунку.
Перевезення товару здійснювалося із залученням перевізника ТОВ «МАЗАРОКС» (код ЄДРПОУ 40661473), що підтверджувалось наступними документами: Договір на транспортні послуги №0102/2017 від 01.02.2017; Оборотно-сальдова відомість по рахунку 631 контрагент ТОВ «МАЗАРОКС» за 2017 рік; Рахунок –фактура №СФ-000139 від 28.02.2017; Акт надання послуг № ОУ-0000139 від 28.02.2017 на суму 57 146,00 грн.; Заявка №130001 від 13.02.2017 року до Договору №0102/2017 від 01.02.2017 року; Товарно – транспортна накладна № 130001 від 13.02.2017; Виписка з банківського рахунку.
Товар, придбаний в ТОВ «СОЦБУДТРАНС» в подальшому було використано для виготовлення реагента полісахаридного модифікованого РПС-М. на підставі укладеного з ТОВ «Хімвіскпром» (код ЄДРПОУ 23690792) Договору № 01/02-01 від 01.02.2017, предметом якого були послуги з виробництва реагента полісахаридного модифікованого РПС-М.
Виконання договору ТОВ «Хімвіскпром» підтверджувалось такими документами: попередня калькуляція вартості виробництва продукції № КА-0000024 від 17.02.2017; ОСВ по рахунку 631 за 2017; Договір на виконання робіт №01/02-01 від 01.02.2017; Акт прийому-передачі технічних умов №1 від 01.02.2017; Акт приймання-передачі товару (давальницької сировини) від 13.02.2017; Товарно-транспортна накладна №13-1 від 13.02.2017; Рахунок на оплату №17 від 17.02.2017; Акт надання послуг №12 від 17.02.2017; Товарно-транспортна накладна №17 від 17.02.2017; Банківська виписка за 01.01.2017-31.12.2017.
Транспортування товару здійснювалося із залученням перевізника ТОВ «МАЗАРОКС» (код ЄДРПОУ 40661473), що підтверджується Договором на транспортні послуги №0102/2017 від 01.02.2017; Актом надання послуг № ОУ-0000139 від 28.02.2017 на суму 57 146,00 грн.; заявкою №17 від 17.02.2017 року до Договору №0102/2017 від 01.02.2017; товарно – транспортною накладною № 17 від 17.02.2017; заявкою №13-1 від 13.02.2017 року до Договору №0102/2017 від 01.02.2017; товарно – транспортною накладною № 13-1 від 13.02.2017; випискою з банківського рахунку.
Реалізація виготовленого виготовлено ТОВ «Хімвіскпром» з матеріалів позивача, які були придбані в ТОВ «СОЦБУДТРАНС» було здійснена ТОВ «ПОЛТАВСЬКА БУРОВА КОМПАНІЯ», про що свідчить: ОСВ по рахунку 361 за 2017; Договір поставки №020101 від 27.12.2016; Рахунок-фактура №СФ-0000007 від 17.02.2017; Видаткова накладна №РН-0000006 від 18.02.2017; Товарно-транспортна накладна №1802 від 18.02.2017; Довіреність №482 від 17.02.2017; Банківська виписка за 01.01.2017-31.12.2017.
Щодо господарських взаємовідносин із контрагентом ТОВ «ГРАНД СТРІМ» (код ЄДРПОУ 41111707) суд зазначає наступне 
Між позивачем та ТОВ «ГРАНД СТРІМ» було укладено договір № 0202/17 від 02.02.2027 про надання юридичних послуг.
ТОВ «ГРАНД СТРІМ» виконано умови Договору та надано послуги на загальну суму 600 000,00 грн., що підтверджується наступними документи: акт надання послуг № ОУ-0000259 від 31.03.2017 на суму 600000,00 грн.; Акт приймання-передачі наданих послуг від 31.03.2017; Повідомлення про відступлення права вимоги на суму 464184,00 грн.; Повідомлення про відступлення права вимоги на суму 30720,00 грн.; Повідомлення про відступлення права вимоги на суму 735750,00 грн.; Договір про відступлення права вимоги №180417/2 від 18.04.2017; Договір про відступлення права вимоги № 270417 від 27.04.2017; Договір про відступлення права вимоги № 180417/1 від 18.04.2017; Платіжне доручення № 325 від 19.04.2017; Платіжне доручення № 324 від 19.04.2017; Платіжне доручення № 367 від 26.04.2017; Платіжне доручення № 413 від 11.05.2017; Платіжне доручення № 412 від 11.05.2017; Платіжне доручення № 410 від 11.05.2017; Платіжне доручення № 411 від 11.05.2017;Платіжне доручення № 441 від 17.05.2017;Платіжне доручення № 440 від 17.05.2017; Виписка з банківського рахунку.
Деталізація наданих ТОВ «ГРАНД СТРІМ» послуг міститься в звіті про виконані роботи (надані послуги) від 31.03.2017 за договором про надання юридичних послуг №0202/17 від 02.02.2017, що узгоджується із змістом такого роду послуг. 
Щодо господарських взаємовідносин із контрагентом ТОВ «ВЕСТЕРНС» (код ЄДРПОУ 41137966).
Між позивачем та ТОВ «ВЕСТЕРНС» було укладено договір № 274/17-В від 27.04.2017 про надання транспортних послуг. 
На виконання умов укладеного договору ТОВ «ВЕСТЕРНС» було надано транспортні послуги, що підтверджується такими документами: Рахунок – фактура № СФ-0000016 від 30.06.2017; Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-0000016 від 30.06.2017 на суму 82 750 грн. з ПДВ - 13791,67 грн., номенклатура поставки - транспортно-експедиційні послуги за червень 2017; Заявка №А 2706-6 від 27.06.2017 до договору № 274/17-В від 27.04.2017; Товарно – транспортна накладна № 2706-6 від 27.06.2017; Заявка №А 2306-4 від 23.06.2017 до договору № 274/17-В від 27.04.2017; Товарно – транспортна накладна № 2306-4 від 23.06.2017; Заявка №М 16 від 16.06.2017 до договору № 274/17-В від 27.04.2017; Товарно – транспортна накладна № М 16 від 16.06.2017; Заявка №А 1206-6 від 12.06.2017 до договору № 274/17-В від 27.04.2017; Товарно – транспортна накладна № 1206-6 від 12.06.2017; Заявка №А 1206-5 від 12.06.2017 до договору № 274/17-В від 27.04.2017; Товарно – транспортна накладна № 1206-5 від 12.06.2017; Заявка №А 0906-4 від 09.06.2017 до договору № 274/17-В від 27.04.2017; Товарно – транспортна накладна №А 0906-4 від 09.06.2017; Заявка №Р 08 від 08.06.2017 до договору № 274/17-В від 27.04.2017; Товарно – транспортна накладна № Р 08 від 08.06.2017; Заявка №А 0606-4 від 06.06.2017 до договору № 274/17-В від 27.04.2017; Товарно – транспортна накладна № А 0606-4 від 06.06.2017; Заявка № М2 від 02.06.2017 до договору №274/17-В від 27.04.2017; Товарно – транспортна накладна № М2 від 02.06.2017; Заявка №М2-2 від 02.06.2017 до договору № 274/17-В від 27.04.2017; Товарно – транспортна накладна №М2-2 від 02.06.2017; Заявка № М2-1 від 02.06.2017 до договору № 274/17-В від 27.04.2017; Товарно – транспортна накладна № М2-1 від 02.06.2017; Заявка № Р 02 від 02.06.2017 до договору № 274/17-В від 27.04.2017; Товарно – транспортна накладна № Р 02 від 02.06.2017; Акт від 31.05.2017 - на суму 75 290 грн. з ПДВ - 12548,33 грн., транспортно-експедиційні послуги за травень 2017; Заявка № 03-1 від 03.05.2017 до договору № 274/17-В від 27.04.2017; Товарно – транспортна накладна № 03-1 від 03.05.2017; Заявка № 0302-2 від 03.05.2017 до договору № 274/17-В від 27.04.2017; Товарно – транспортна накладна № 0302-2 від 03.05.2017; Заявка № 3-0005 від 03.05.2017 до договору № 274/17-В від 27.04.2017; Товарно – транспортна накладна № 3-0005 від 03.05.2017; Заявка № 35 від 03.05.2017 до договору № 274/17-В від 27.04.2017; Товарно – транспортна накладна № Р35 від 03.05.2017; Заявка № 4 від 04.05.2017 до договору № 274/17-В від 27.04.2017; Товарно – транспортна накладна № 4 від 04.05.2017; Заявка № 12 від 12.05.2017 до договору № 274/17-В від 27.04.2017; Товарно – транспортна накладна № 12 від 12.05.2017; Заявка № Р 125 від 12.05.2017 до договору № 274/17-В від 27.04.2017; Товарно – транспортна накладна № Р125 від 12.05.2017; Заявка № 17 від 17.05.2017 до договору № 274/17-В від 27.04.2017; Товарно – транспортна накладна № 17 від 17.05.2017; Заявка № 18 від 18.05.2017 до договору № 274/17-В від 27.04.2017; Товарно – транспортна накладна № 18 від 18.05.2017; Заявка № 22 від 22.05.2017 до договору № 274/17-В від 27.04.2017; Товарно – транспортна накладна № 22 від 22.05.2017; Заявка № Р22 від 22.05.2017 до договору № 274/17-В від 27.04.2017; Товарно – транспортна накладна № Р22 від 22.05.2017; Заявка № 22-1 від 22.05.2017 до договору № 274/17-В від 27.04.2017; Товарно – транспортна накладна № 22-1 від 22.05.2017; Заявка № 22-2 від 22.05.2017 до договору № 274/17-В від 27.04.2017; Товарно – транспортна накладна № 22-2 від 22.05.2017; Заявка №Р 23 від 23.05.2017 до договору № 274/17-В від 27.04.2017; Товарно – транспортна накладна №Р 23 від 23.05.2017; Заявка № 24 від 24.05.2017 до договору № 274/17-В від 27.04.2017; Товарно – транспортна накладна № 24 від 24.05.2017; Заявка № 24-1 від 24.05.2017 до договору № 274/17-В від 27.04.2017; Товарно – транспортна накладна № 24-1 від 24.05.2017; Заявка № Р 31 від 31.05.2017 до договору № 274/17-В від 27.04.2017; Товарно – транспортна накладна № Р31 від 31.05.2017; Платіжне доручення № 525 від 07.06.2017; Платіжне доручення № 571 від 14.06.2017; Виписка з банківського рахунку.
ТОВ «ВЕСТЕРНС» здійснювало перевезення хімічних реагентів, придбаних позивачем для передачі її на переробку за укладеними з його контрагентами договорами, про що свідчить: Договір про надання транспортних послуг № 274/17-В від 27.04.2017; Акт від 31.05.2017 - на суму 75 290 грн. з ПДВ - 12548,33 грн., транспортно-експедиційні послуги за травень 2017; Заявка № 35 від 03.05.2017 до договору № 274/17-В від 27.04.2017; Товарно – транспортна накладна № Р35 від 03.05.2017; Заявка № 12 від 12.05.2017 до договору № 274/17-В від 27.04.2017; Товарно – транспортна накладна № 12 від 12.05.2017; Заявка № Р 125 від 12.05.2017 до договору № 274/17-В від 27.04.2017; Товарно – транспортна накладна № Р125 від 12.05.2017; Заявка № Р22 від 22.05.2017 до договору № 274/17-В від 27.04.2017; Товарно – транспортна накладна № Р22 від 22.05.2017; Акт приймання – передачі товару (давальницької сировини) від 03.05.2017; Товарно – транспортна накладна № 3-0005 від 03.05.2017; Акт надання послуг з переробки № 67 від 12.05.2017; Передача готової продукції № 12 від 12.05.2017; Товарно – транспортна накладна № 12 від 12.05.2017; Попередня калькуляція вартості виробництва продукції № КА-0000038 від 18.05.2017; Акт приймання – передачі товару (давальницької сировини) від 17.05.2017; Товарно – транспортна накладна № 17 від 17.05.2017; Акт надання послуг з переробки № 74 від 18.05.2017; Передача готової продукції № 13 від 18.05.2017; Товарно – транспортна накладна № 18 від 18.05.2017; Попередня калькуляція вартості виробництва продукції № КА-0000040 від 24.05.2017; Акт приймання – передачі товару (давальницької сировини) від 22.05.2017; Товарно – транспортна накладна № 22-1 від 22.05.2017; Акт надання послуг з переробки № 77 від 24.05.2017; Передача готової продукції № 14 від 24.05.2017; Товарно – транспортна накладна № 24-1 від 24.05.2017; Попередня калькуляція вартості виробництва продукції № КА-0000041 від 24.05.2017; Акт приймання – передачі товару (давальницької сировини) від 22.05.2017; Товарно – транспортна накладна № 22-1 від 22.05.2017; Акт надання послуг з переробки № 78 від 24.05.2017; Передача готової продукції № 15 від 24.05.2017; Товарно – транспортна накладна № 24 від 24.05.2017; Акт надання послуг № 94 від 09.06.2017; Передача готової продукції № 17 від 09.06.2017; Товарно – транспортна накладна № А0906-4 від 09.06.2017;Акт приймання-передачі Товару (давальницької сировини) від 06.06.2017; Товарно-транспортна накладна №А0606-4 від 06.06.2017; Акт приймання – передачі товару (давальницької сировини) від 12.06.2017; Товарно – транспортна накладна № А 1206-5 від 12.06.2017;Акт приймання – передачі товару (давальницької сировини) від 23.06.2017; Товарно – транспортна накладна № А 2306-4 від 23.06.2017; Акт надання послуг № 107 від 27.06.2017; Передача готової продукції № 22 від 27.06.2017; Товарно – транспортна накладна № А 2706-6 від 27.06.2017; Акт надання послуг з переробки № 96 від 12.06.2017; Передача готової продукції № 18 від 12.06.2017;Товарно – транспортна накладна № 1206-6 від 12.06.2017; Попередня калькуляція вартості виробництва продукції № КА-0000036 від 04.05.2017; Акт приймання – передачі товару (давальницької сировини) від 03.05.2017; Товарно – транспортна накладна № 03-1 від 03.05.2017; Попередня калькуляція вартості виробництва продукції № КА-0000034 від 04.05.2017; Акт приймання – передачі товару (давальницької сировини) від 03.05.2017; Попередня калькуляція вартості виробництва продукції № КА-0000035 від 04.05.2017; Акт приймання – передачі товару (давальницької сировини) від 03.05.2017; Товарно – транспортна накладна № 0302-2 від 03.05.2017; Акт надання послуг з переробки № 44 від 04.05.2017; Передача готової продукції № 44 від 04.05.2017; Акт надання послуг з переробки № 45 від 04.05.2017; Передача готової продукції № 45 від 04.05.2017; Акт надання послуг з переробки № 46 від 04.05.2017; Передача готової продукції № 46 від 04.05.2017; Товарно – транспортна накладна № 4 від 04.05.2017; Попередня калькуляція вартості виробництва продукції № КА-0000039 від 24.05.2017; Акт приймання – передачі товару (давальницької сировини) від 22.05.2017; Товарно – транспортна накладна № 22-2 від 22.05.2017; Акт приймання – передачі товару (давальницької сировини) від 22.05.2017; Товарно – транспортна накладна № А 22-2 від 22.05.2017; Акт надання послуг з переробки № 49 від 24.05.2017; Передача готової продукції № 49 від 24.05.2017; Товарно – транспортна накладна № 24-1 від 24.05.2017; Акт приймання – передачі товару (давальницької сировини) від 02.06.2017; Товарно – транспортна накладна № Р02 від 02.06.2017; Акт надання послуг з переробки № 54 від 08.06.2017; Передача готової продукції № 54 від 08.06.2017; Товарно – транспортна накладна № Р08 від 08.06.2017; Договір поставки № 646/06-17 від 02.06.2017; Рахунок –фактура №СФ-0000065 від 02.06.2017; Видаткова накладна № РН-0000267 від 06.06.2017; Видаткова накладна № РН-0000064 від 02.06.2017; Видаткова накладна № РН-0000065 від 02.06.2017; Паспорти якості; Товарно – транспортна накладна № М2-1 від 02.06.2017; Товарно – транспортна накладна № М2-2 від 02.06.2017; Рахунок –фактура №СФ-000755 від 14.06.2017; Видаткова накладна № РН-0000754 від 16.06.2017; Видаткова накладна № РН-0000755 від 16.06.2017; Товарно – транспортна накладна № М16 від 16.06.2017; Паспорти якості; Рахунок – фактура №СФ-0000057 від 02.06.2017; Видаткова накладна № РН-0000059 від 02.06.2017; Видаткова накладна № РН-0000058 від 02.06.2017; Видаткова накладна № РН-0000057 від 02.06.2017; Товарно – транспортна накладна № М2 від 02.06.2017; Паспорти якості; Видаткова накладна № 64 від 31.05.2017; Товарно – транспортна накладна № Р31 від 31.05.2017; Договір поставки № 9 від 01.08.2016; Видаткова накладна № 158 від 22.05.2017; Товарно – транспортна накладна № 22 від 22.05.2017; Договір поставки № 2804-2017 від 28.04.2017; Рахунок – фактура №СФ-0000960 від 23.05.2017; Видаткова накладна № РН-0000960 від 23.05.2017 на суму 475200,00 грн.; Товарно - транспортна накладна №Р23 від 23.05.2017; Паспорт якості від 23.05.2017 року.
Також, між позивачем та ТОВ «ВЕСТЕРНС» було укладено договір № 0104/17 від 01.04.2017 про надання юридичних послуг. ТОВ «ВЕСТЕРНС» було надано юридичні послуги на суму 420 000,00 грн., що підтверджується такими документами: Додаток № 1 від 03.05.2017 до договору про надання юридичних послуг № 0104/17 від 01.04.2017; Акт надання послуг №ОУ-0000079 від 31.05.2017 на суму 420 000,00 грн.; Акт приймання-передачі наданих послуг від 31.05.2017; Платіжне доручення № 570 від 14.06.2017; Виписка з банківського рахунку; Звіт про виконані роботи (надані послуги) від 31.05.2017 за договором про надання юридичних послуг № 0104/17 від 01.04.2017.
Надаючи правову оцінку обґрунтованості аргументам, наведеними учасниками справи, суд дійшов наступних висновків.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України).
Згідно до п.п.14.1.36 п.14.1 ст.14 ПК України, господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.
Відповідно до п.п.44.1 ст. 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Відповідно до ст.1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 № 996-XIV, первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.
Згідно до ст. 9 Закону № 996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.
Підприємства зобов`язані складати фінансову звітність на підставі даних бухгалтерського обліку (ст.11 Закону № 996-XIV).
Згідно п.п.14.1.181 п.14.1 ст.14 ПК України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.
Право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг ("а" п.198.1 ст.198 ПК України).
Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг або дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною (п.198.2 ст.198 ПК України).
При цьому, податковий кредит в силу приписів п.198.3 ст.198 ПК України визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з, зокрема, придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.
Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Водночас, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу (п. 198.6 ст. 198 ПК України).
Згідно п.201.1 ст.201 ПК України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Згідно до п.201.10 статті 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Форма та порядок заповнення податкової накладної затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику (п. 201.2 ст.201 ПК України).
Виходячи з аналізу наведених норм в їх сукупності суд дійшов висновку, що Податковим кодексом України визначено правові наслідки у вигляді виникнення у покупця права на формування сум витрат та податкового кредиту з ПДВ, виникають за наявності сукупності певних обставин та підстав, з якими наведені вище норми податкового законодавства, законодавства з питань бухгалтерського обліку та стандартів бухгалтерського обліку пов`язують можливість формування спірних сум податкових вигод та які є передумовою його формування.
Зокрема, такі правові наслідки наступають у разі: (1) фактичного (реального) здійснення оподатковуваних операцій; (2) документального підтвердження реального здійснення господарських операцій сукупністю юридично значимих (дійсних) первинних та інших документів, які зазвичай супроводжують операції певного виду (в залежності від характеру певних операцій) та які містять інформацію про зміст та обсяг операції, підписані уповноваженими особами; (3) придбання товарів/робіт/послуг з метою їх використання в господарській діяльності; (4) наявності розумних економічних причин (ділової мети) для здійснення господарських операцій; (5) наявності у сторін спеціальної податкової правосуб`єктності (особа, що видає податкову накладну, повинна бути зареєстрованою як платник ПДВ); (6) наявності у покупця податкової накладної, яка відповідає вимогам ст. 201 ПК України та підписана уповноваженою особою.
У той же час, наведені вище норми податкового законодавства у взаємозв`язку з приписами законодавства з питань бухгалтерського обліку та звітності визначають окремі випадки, за яких неможливе формування витрат та податкового кредиту в контексті розглядуваних операцій, зокрема, це: не пов`язаність здійсненої операції (понесених витрат) з господарською діяльністю покупця (придбання товарів/послуг без мети їх використання у господарській діяльності), фіктивність операцій/нездійснення оподатковуваних операцій, видача податкової накладної особою, яка не є платником ПДВ та, крім того, відсутність у платника податків юридично значимих первинних документів/податкових накладних.
При цьому, пунктом 2 ст. 3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 р. встановлено: бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством.
Первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документу, дату і місце складання, назву підприємства, зміст та обсяг господарської операції, посади осіб відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення.
Пунктами 3, 4, 5, 6 ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 р. передбачено, "Інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов`язаних рахунках бухгалтерського обліку. Операції в іноземній валюті відображаються також у валюті розрахунків та платежів по кожній іноземній валюті окремо.
Дані аналітичних рахунків повинні бути тотожні відповідним рахункам синтетичного обліку на кінець останнього дня кожного місяця.
Регістри бухгалтерського обліку повинні мати назву, період реєстрації господарських операцій, прізвища і підписи або інші дані, що дають змогу ідентифікувати осіб, які брали участь у їх складанні.
Господарські операції повинні бути відображені в облікових регістрах у тому звітному періоді, в якому вони були здійснені.
У разі складання та зберігання первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку з використанням електронних засобів оброблення інформації підприємство зобов`язане за свій рахунок виготовити їх копії на паперових носіях на вимогу інших учасників господарських операцій, а також правоохоронних органів та відповідних органів у межах їх повноважень, передбачених законами.
Водночас, в силу приписів п.44.1 ст.44 ПК України встановлено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
При цьому, платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 р. №996-XIV (далі Закон №996-XIV) визначено, що господарська операція це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства, а первинний документ це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.
Відповідно до ч.1 ст.9 Закону №996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (ч.2 ст.9 Закону № 996-ХІV).
Поряд з цим, згідно абзацу другого п. 2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за номером 168/704, господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів.
Аналіз вказаних норм свідчить про те, що будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичне здійснення господарської операції відсутнє, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені законодавством.
Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.
Про необґрунтованість податкової вигоди можуть також свідчити підтверджені доказами доводи податкового органу, зокрема, про наявність таких обставин: неможливість реального здійснення платником податків зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності; відсутність необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності у зв`язку з відсутністю управлінського або технічного персоналу, основних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів; облік для цілей оподаткування тільки тих господарських операцій, які безпосередньо пов`язані з виникненням податкової вигоди, якщо для такого виду діяльності також потрібне здійснення й облік інших господарських операцій; здійснення операцій з товаром, що не вироблявся або не міг бути вироблений в обсязі, зазначеному платником податків у документах обліку; відсутність первинних документів обліку.
Таким чином, у цілях підтвердження обґрунтованості заявлених податкових вигод має бути встановлений їх об`єктивний предметний зв`язок з фактами та результатами реальної підприємницької або іншої економічної діяльності, що слугує підставою для висновку про достовірність первинних документів, у тому числі й відносно учасників та умов господарських операцій.
З аналізу наведених правових норм у їх системному зв`язку, суд дійшов висновку, що необхідною умовою для правомірності формування витрат та податкового кредиту є фактичне здійснення господарської операції платником податків.
У свою чергу, фактичне здійснення господарської операції платником податків посвідчується, зокрема, належно оформленими податковими накладними та іншими первинними бухгалтерськими документами.
Системний аналіз вищезазначених правових норм, дослідження наявних в матеріалах доказів, свідчить про те, що документи, на підставі яких позивач сформував податковий кредит та витрати, відповідають критеріям первинного документу, а відтак - дії позивача щодо формування податкового кредиту та витрат є правомірними.
З огляду на приписи положень пп.14.1.36 п.14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, суд наголошує, що обов`язковими ознаками господарської діяльності є здійснення її суб`єктами господарювання у сфері суспільного виробництва; спрямування її на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг. При цьому результати зазначеної діяльності - продукція, роботи чи послуги - мають вартісний характер і цінове вираження.
Оцінивши надані позивачем документи первинного бухгалтерського обліку, суд дійшов висновку, що такі є належними та достатніми доказами того, що фінансово-господарські операції між позивачем з його контрагентом були спрямовані на настання реальних наслідків фінансово-господарської діяльності.
Як вбачається з акту перевірки позивача, відповідач у ході перевірки посилається на наявність «ознак фіктивності» контрагентів позивача, що обґрунтовано податковою інформацією, наявною в інформаційно-аналітичних базах відносно контрагентів позивача.
Суд зауважує, що посилання на інформацію, що наявна в інформаційно-аналітичних базах відносно контрагентів позивача є внутрішньою інформацією та має лише інформативний характер, оскільки така інформація не ґрунтується на безпосередньому аналізі первинних документів та не є належним доказом у розумінні процесуального Закону.
Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог щодо формування податкового кредиту чи витрат, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, що він мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності, і судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника щодо неправомірної поведінки контрагента та злагодженість дій між ними.
Будь-яке автоматизоване співставлення, чи дані отримані з автоматизованих систем контролюючого органу не є належними доказами в розумінні процесуального Закону, оскільки, автоматизоване співставлення, зокрема задекларованих податкових зобов`язань та податкового кредиту, не віднесено до засобів перевірки правильності та повноти визначення таких податкових зобов`язань, а тому здобуті таким чином докази не можуть визнаватись належними. Дії контролюючого органу щодо внесення до електронної бази даних інформації, отриманої внаслідок здійснення заходів податкового контролю, є лише службовою діяльністю працівників податкового органу на виконання своїх професійних обов`язків по збиранню доказової інформації щодо наявності чи відсутності документального підтвердження даних податкового обліку платників податків, які не створюють для платника податків самостійного юридичного наслідку. Інформація, отримана податковим органом за результатами податкового контролю, використовується для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу. Це в однаковій мірі стосується і дій податкового органу щодо внесення такої інформації до існуючих інформаційних систем. 
Щодо доводів відповідача, покладених в основу висновків Акту перевірки та оскаржуваних рішень щодо наявності ухвал слідчих суддів, згідно з якими контрагенти входять до складу фіктивних підприємств, суд зауважує наступне. 
Надаючи правову оцінку таким твердженням контролюючого органу суд зазначає, що внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей по кримінальному провадженню не спростовує фактичного здійснення операцій між позивачем та його контрагентом, а саме по собі здійснення досудового розслідування не дає підстав для автоматичного висновку про нереальність господарських операцій.
Крім того, матеріали досудового розслідування за кримінальним провадженням, внесеним до Єдиного реєстру досудових розслідувань, не є доказом, а лише відомостями про джерело тих обставин, які можуть стати доказами у податковому спорі після їх закріплення належним процесуальним шляхом.
Належними ж доказами за висновками судів можуть бути лише встановлені вироком суду обставини, у тому числі щодо причетності або обізнаності позивача у цьому.
Вказане узгоджується із правовими висновками, викладеними у Постанові Верховного суду від 16 травня 2024 року у справі № 826/10077/18.
Верховними Судом вже сформована стала та послідовна практика щодо застосування наведених норм права. 
Так, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 07 липня 2022 року у справі №160/3364/19, виснувала, зокрема, що платник податків не може бути обмежений у використанні первинного документа для цілей податкового обліку в тому разі, якщо безпосередньо він не вносив до такого документа неправдиві (недостовірні) відомості. Всі негативні наслідки, пов`язані з недостовірністю даних, зазначених у первинному документі, мають покладатися виключно на ту особу, яка їх внесла. Якщо іншою особою були внесені до документа відомості щодо учасника господарської операції, який має дефекти правового статусу, то добросовісний платник податків, який скористався відповідним документом для підтвердження даних свого податкового обліку, не може зазнавати жодних негативних наслідків у тому разі, якщо інші обставини, зазначені в первинному документі, зокрема рух відповідних активів, мали місце. При цьому має враховуватися реальна можливість платника податків пересвідчитися у тому, чи були достовірними відомості, що внесені до первинного документа його контрагентом.
Сам собою факт використання первинних документів з недостовірними даними для підтвердження обставин здійснення господарської операції не повинен автоматично вказувати на безпідставність даних податкового обліку. Натомість контролюючий орган має довести, що платник податків, приймаючи від контрагентів та використовуючи певні документи для цілей податкового обліку, діяв нерозумно, недобросовісно або без належної обачності. А це також пов`язано з фактичною можливістю й економічною доцільністю перевірки самим платником податків достовірності відомостей, які були включені до первинних документів. Мають бути наявні докази того, що розумними заходами добросовісний платник податків міг перевірити правдивість відповідних документів, а також мав достатні підстави, діючи з належною обачністю, для обґрунтованих сумнівів у їх змісті.
Такий висновок Велика Палата Верховного Суду зробила, застосувавши норму частини восьмої статті 9 Закону № 996-XIV, згідно з якою відповідальність за несвоєчасне складання первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку та недостовірність відображених у них даних несуть особи, які склали та підписали ці документи. Цю норму Велика Палата тлумачила як таку, в якій відображено принцип індивідуальної відповідальності платника податків за внесення недостовірних відомостей до первинних документів.
Таким чином, Велика Палата Верховного Суду підтримала висновок судів попередніх інстанцій про те, що постановлення вироку в межах кримінального провадження, протокол допиту під час досудового розслідування не може вважатися належним доказом в адміністративному судочинстві. 
При цьому зазначивши, що частиною четвертою статті 95 КПК України передбачено, що суд може обґрунтувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 255 цього Кодексу; суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.
Велика Палата Верховного Суду також звернула увагу на те, що визначальним для вирішення спорів про наявність податкових наслідків за результатами вчинення господарських операцій є дослідження сукупності обставин та первинних документів, які можуть як підтверджувати, так і спростовувати реальність господарських операцій. Саме по собі лише наявність вироку щодо контрагента платника податків, факт порушення кримінального провадження відносно контрагента та отримання під час таких свідчень особи щодо не прийняття участі у створенні і діяльності підприємства; лише податкова інформація щодо контрагентів по ланцюгу постачання; лише незначні помилки в оформленні первинних документів (окремо) не є самостійними та достатніми підставами для висновку про нереальність господарських операцій. Водночас, у сукупності з іншими обставинами справи наявність або відсутність таких документів чи обставин можуть свідчити на спростування або підтвердження позиції контролюючого органу.
На цьому наголошував і Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у своїй постанові від 13 червня 2023 року, скасовуючи рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 березня 2019 року у цій справі.
Таким чином, позивачем надана сукупність первинних та інших документів, які зазвичай супроводжують виконання такого роду операцій, у т.ч. договори, первинні документи, податкові накладні, які у сукупності та враховуючи епізоди і факти оплати, не дають підстав для сумніву щодо фактичного здійснення спірних операцій, підстав для висновку про нездійснення спірних операцій контрагентами позивача та про відсутність у позивача підстав для формування спірних сум податкових вигод.
Первинні документи, податкові накладні мають всі необхідні реквізити, скріплені підписами сторін та печатками сторін.
У даному випадку у суду відсутні правові підстави для висновку про юридичну дефектність наданих під час перевірки та розгляду справи документів.
Необхідно зазначити, що згадані первинні документи, податкові накладні видані контрагентами позивача за оподатковуваними операціями, що відповідає наведеним вище положенням податкового законодавства стосовно порядку оформлення та підстав їх видачі, наведені в них данні відповідають та кореспондуються з даними первинних документів. Реєстрація податкових накладних в ЄРПН відповідачем не спростовується.
Контрагенти позивача на момент видачі податкових накладних, вчинення господарських операцій з поставки були зареєстровані платниками ПДВ, що не заперечується в Акті перевірки, а отже видача ними податкових накладних, як платниками ПДВ є правомірною.
Отже, беручи до уваги те, що відповідачем визнається факт поставки позивачу товарів/послуг, не спростовується факт використання придбаних товарів і послуг у господарській діяльності позивача (у виробничих цілях), а факт їх поставки/надання саме вищезгаданими контрагентами позивача підтверджується згаданою сукупність первинних та інших документів, які зазвичай супроводжують такого роду операції, що у свою чергу не спростовано з боку відповідача належними та допустимими доказами, враховуючи також факт оплати позивачем товарів/послуг у складі якої також сплачено ПДВ у ціні товару, виходячи з того, що проведення таких операцій відповідає звичайній господарській діяльності позивача, його основним видам діяльності, вбачається відсутність підстав вважати отримані позивачем послуги/роботи безоплатно отриманими, на чому ґрунтуються висновки відповідача в акті перевірки, оскільки між учасниками спірних операцій укладені оплатні угоди, у зв`язку з чим відсутні підстави для застосування до вказаних операцій положень 14.1.13. ПК України. 
Також відповідачем не спростовано, що внаслідок здійснення господарських операцій із контрагентами, які були предметом перевірки, позивач не мав намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності; не підтверджено, що позивач прагнув отримати вигоду виключно переважно за рахунок відшкодування з державного бюджету податку на додану вартість (безпідставного формування податкового кредиту). 
Суд також вважає за доцільне зазначити, що чинне законодавство не ставить умовою дійсності правочинів, а також виникнення податкових зобов`язань платника у залежність від стану податкового обліку його контрагентів, наявності чи відсутності у останніх основних фондів, тощо. Відсутність у контрагентів позивача матеріальних і трудових ресурсів, не виключає можливості реального виконання такими платниками господарських операцій і не свідчить про одержання необґрунтованої податкової вигоди покупцем, позаяк залучення інших субпідрядників (працівників чи організацій) є можливим за умови укладання відповідних договорів.
Позивач не може нести відповідальність за можливе невиконання його контрагентами своїх податкових зобов`язань, адже поняття добросовісний платник, що вживається у сфері податкових правовідносин, не передбачає виникнення у платника додаткового обов`язку з контролю за дотриманням його постачальниками правил оподаткування, а сам платник не наділений повноваженнями податкового контролю для виконання функцій, покладених на податкові органи, а тому не може володіти інформацією відносно виконання контрагентом податкових зобов`язань. А відтак, за умови не встановлення податковим органом наявності замкнутої схеми руху грошових коштів, яка б могла свідчити про узгодженість дій позивача та його постачальника для одержання товариством незаконної податкової вигоди, останнє не може зазнавати негативних наслідків внаслідок діянь інших осіб, що перебувають поза межами його впливу.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2022 по справі № 160/3364/19 вказано, що “… з урахуванням підходів ЄСПЛ, викладених у рішеннях у справах “Бізнес Супорт Центр проти Болгарії”, “Булвес АД проти Болгарії”, “Інтерсплав проти України”, платник податків не може нести відповідальність за можливі протиправні дії інших юридичних осіб.
Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду також неодноразово висловлював позицію, що відповідальність має індивідуальний характер і платник податків не може нести відповідальність за можливі протиправні дії інших юридичних осіб (постанови від 04 червня 2020 року у справі № 340/422/19, від 10 липня 2020 року у справі № 120/4723/18-а, від 13 серпня 2020 року у справі № 520/4829/19, від 27 серпня 2020 року у справі № 820/1379/16, від 17 вересня 2020 року у справі № 826/16705/17, від 20 жовтня 2020 року у справі № 806/705/15 тощо).
Отже, порушення, допущені одним платником податків, за загальним правилом не впливають на права та обов`язки іншого платника податків. Чинне законодавство не покладає на підприємство обов`язок збирання інформації про стан господарської діяльності та порушення підприємств-контрагентів. Тому невиконання контрагентами своїх податкових обов`язків не може бути безумовним свідченням відсутності ділової мети та / або обізнаності платника податків із протиправним характером діяльності його контрагентів та відповідно недостовірності задекларованих даних податкового обліку платника податків. Ця правова позиція відповідає правовим висновкам Верховного Суду, викладеним у постановах від 18 грудня 2018 року у справі № 816/1118/17, від 15 січня 2019 року у справі № 809/2918/13-а.
У практиці, зокрема, адміністративного судочинства застосовується загальний принцип in dubio pro tributario (пріоритет з найбільш сприятливим для особи тлумаченням норми права): у разі якщо норма закону або іншого нормативного акта, виданого на основі закону, або якщо норми різних законів або нормативних актів дозволяють неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов`язків особи у її взаємовідносинах з державою (в особі відповідних суб`єктів владних повноважень), тлумачення такого закону здійснюється на користь особи (суб`єкта приватного права).
У висновках Верховного Суду, зокрема, в постановах від 23.12.2020 у справі №815/6018/16, від 23.12.2020 у справі № 813/45/14, від 10.12.2020 у справі № 826/15975/14 зазначається про неможливість похідної відповідальності платника за наслідками порушення податкового законодавства його контрагентом на підставі службової інформації податкового органу, яка є недопустимим джерелом доказу.
Верховний Суд також неодноразово наголошував на тому, що платник податку не має обов`язку щодо контролю податкової дисциплінованості свого контрагента і не може відповідати за порушення таким контрагентом податкового законодавства про що вказано у постановах від 21.01.2021 у справі № 806/417/15, від 21.01.2021 у справі № 820/11465/15, від 21.01.2021 у справі № 826/4938/17.
Водночас, відповідачем не надано до суду документального підтвердження обставин, що товариство та/або його контрагенти задіяні у проведенні ризикових операцій. Жодних доказів провадження позивачем господарської діяльності в умовах та обставинах, котрі характеризуються ознаками недодержання вимог чинного законодавства України, не подано.
Слід окремо зазначити, що під час розгляду справи в порядку виконання обов`язку, визначеного ч. 2 ст. 77 КАС України, відповідачем не доведено перед судом обсягів активів, трудових та матеріальних ресурсів, які були необхідні контрагентам для виконання спірних операцій та повинні були бути наявні у контрагентів, але були відсутні.
Відповідачем, крім іншого, не надано будь-якого документального підтвердження та співставлення (дослідження) номенклатури придбання/постачання послуг/робіт по «ланцюгу» (витяги з баз даних тощо). Більш того, слід зазначити, що послуги споживаються у момент їх надання, по суті створюються особою, яка їх надає та відповідачем не доведено обов`язку контрагентів придбавати ці послуги ще у інших осіб, що стосується і послуг, які доручались позивачем своїм контрагентам.
У той же час, невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акту індивідуальної дії призводить до його протиправності (постанова ВС від 23 жовтня 2018 року у справі №822/1817/18).
Під час розгляду справи не надано рішення суду відносно контрагентів позивача, яке б набрало законної сили та яке б було прийнято в порядку ст. 55-1 ГК України («Фіктивна діяльність суб`єкта господарювання»). Не надано рішення суду, прийнятого в порядку ст. 234 ЦК України щодо фіктивності правочинів, тобто щодо вчинення правочинів без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Не надано рішення суду про визнання правочинів з контрагентами недійсними з підстав їх суперечності інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, як-то передбачено приписами ч. 3 ст. 228 ЦК України. Також не надано рішення суду, яке б було прийнято в порядку ст. 207 ГК України щодо визнання недійсними спірних операцій з підстав їх невідповідності вимогам закону, або вчинення їх з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, тощо.
Таким чином, в Акті перевірки не наведено достатніх обставин та не надано суду належних та допустимих доказів, які б свідчили про невідповідність господарських операцій із вказаними вище контрагентами цілям та завданням статутної діяльності позивача, збитковості здійснених операцій, або інших обставин, які б окремо або в сукупності могли б свідчити про не пов`язаність операцій з господарською діяльністю позивача, фіктивність вчинених операцій, а також про те, що вчинення зазначених операцій не було обумовлено розумними економічними причинами (цілями ділового характеру), а дії позивача були спрямовані на отримання необґрунтованої податкової вигоди.
В порядку виконання обов`язку, передбаченого ч. 2 ст. 77 КАС України, відповідачем не доведено наявності обставин та підстав, які б свідчили про порушення позивачем податкового законодавства та наявність яких би призводила до невизнання права позивача на формування витрат та спірних сум податкового кредиту з ПДВ та які б, відповідно до вищезгаданих положень податкового законодавства та законодавства з питань бухгалтерського обліку, унеможливлювали формування позивачем спірних сум податкових вигод за вищезгаданими операціями, які б свідчили про нездійснення спірних операцій та про юридичну дефектність первинних документів за спірними операціям, а відтак відповідач не довів законності та обґрунтованості висновків акту перевірки в частині щодо нарахування ПДВ та податку на прибуток.
Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені судом, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
При цьому, суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.
Зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах “Салов проти України” (заява № 65518/01; від 06.09.2005; п.89), “Проніна проти України” (заява № 63566/00; 18.07.2006; п.23) та “Серявін та інші проти України” (заява № 4909/04; від 10.02.2010; п.58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі “Руїс Торіха проти Іспанії” (RuizTorijav.Spain) серія A. 303-A; 09.12.1994, п.29).
За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.
Тобто, обов`язок доводити суду обґрунтованість своїх тверджень або заперечень одночасно покладено на усіх учасників процесу.
Водночас в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23.07.2002 у справі “Компанія “Вестберґа таксі Актіеболаґ” та Вуліч проти Швеції” Суд визначив, що “…адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління”.
З урахуванням наведеного, суд зазначає, що на виконання завдань адміністративного судочинства при перевірці правомірності рішення суб`єкта владних повноважень суд має враховувати лише ті обставини та документи, на підставі яких прийняті оскаржувані рішення.
Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню.
За подання даного адміністративного позову до суду позивачем було сплачено за реквізитами Київського окружного адміністративного суду судовий збір в сумі 97216,71 грн. (дев`яносто сім тисяч двісті шістнадцять грн. 71 коп.), сплачений за платіжним дорученням №2125 від 23.08.2018 та № 2269 від 06.09.2018, який в силу положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України підлягає відшкодуванню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись статтями 9, 72-77, 90, 242-246, 255, 258 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ВИРІШИВ:
Адміністративний позов задовольнити.
Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві від 14.08.2018 №00009631402, №00009641402, №00009651402.
Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно-проектна компанія «Газінвестпроект» (04053, м. Київ, вул. Обсерваторна, 25, код ЄДРПОУ: 36470766) судовий збір у розмірі 97216,71 грн (дев`яносто сім тисяч двісті шістнадцять грн. 71 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Головного управління ДПС у м. Києві (код ЄДРПОУ ВП 44116011, місцезнаходження Україна, 04116, місто Київ, вул.Шолуденка, будинок 33/19).
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.
Повний текст рішення складено та підписано 30.01.2026.

Суддя   Панченко Н.Д.