ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
Єдиний унікальний №317/4492/25 Головуючий в 1 інст. Каряка Д.О.
Провадження №33/807/1183/25 Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2025 року      місто Запоріжжя
Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., розглянувши в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Запорізького районного суду Запорізької області від 23 вересня 2025 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 40800 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк п`ять років, без оплатного вилучення транспортного засобу, стягнуто судовий збір,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до оскаржуваної постанови, суддя суду першої інстанції встановив, що 31 серпня 2025 року о 09 год. 42 хв., водій ОСОБА_1 , будучи особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за ч. 2 ст. 126 КУпАП, керував транспортним засобом марки «ВАЗ-21103» номерний знак НОМЕР_2 , по вул. Мічуріна, б. 1 в с-щі. Високогірне, у Запорізькому районі Запорізької області, будучи особою, яка не має права керування транспортними засобами, а саме не отримував посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив вимоги п. 2.1 «а» ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП.
Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій зазначив, що вважає її незаконною та такою, що підлягає скасуванню.
В обґрунтування наведеного зазначив про порушення працівниками поліції вимог ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію», оскільки жодної законної підстави для зупинки транспортного засобу не існувало, що підтверджується матеріалами справи, зокрема протоколом в якому не зазначено конкретної причини зупинки, не надано доказів які б підтверджували законність дій поліцейських. Отже, зупинка ТЗ була безпідставною та незаконною, а матеріали справи і протокол, які складені після незаконної зупинки, є недопустимими доказами.
Наголошує, що судом першої інстанції не надано оцінки вказаним обставинам та не перевірено законність самої підстави для зупинки, чим порушено вимоги ст. 280 КУпАП.
Просить скасувати постанову судді Запорізького районного суду Запорізької області від 23 вересня 2025 року, провадження в справі закрити у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Враховуючи належне повідомлення  ОСОБА_1 про час та місце судового засідання в суді апеляційної інстанції, шляхом доставки смс повідомлення (згідно вимог Порядку надсилання судових повісток, повідомлень і викликів учасникам судового процесу затвердженого наказом ДСА України від 23.01.2003 р. п. № 28), відсутність клопотань про відкладення розгляду справи, суддя апеляційного суду вважає за можливе розглянути справу за відсутністю останнього, що не суперечить положенням ч. 6 ст. 294 КУпАП України.
Суддя апеляційного суду, згідно з вимогами ст. 294 КУпАП, переглянувши справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а постанову суду змінити.
Так, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).
Відповідно до положень ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що вина ОСОБА_1 за наведених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №439273 від 31 серпня 2025 року та встановлених судом доведеними обставин, підтверджується:
- довідкою інспектора сектору адміністративної практики Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області, відповідно до якої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 протягом року притягавався до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП. Не зафіксовано позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів. Встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 не отримував посвідчення водія (а.с. 5);
- копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №864474 від 22 лютого 2025 року відносно ОСОБА_1 за скоєння ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП. (а.с. 6);
- відеозаписом події (а.с. 9).
Так, за даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 439273 від 31 серпня 2025 року, ОСОБА_1 інкримінується те, що він 31 серпня 2025 року о 09 год. 42 хв., будучи особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за ч. 2 ст. 126 КУпАП, керував транспортним засобом марки «ВАЗ-21103» номерний знак НОМЕР_2 , по вул. Мічуріна, б. 1 в с-щі. Високогірне, у Запорізькому районі Запорізької області, будучи особою, яка не має права керування транспортними засобами, а саме не отримував посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив вимоги п. 2.1 «а» ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП.
З постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №864474 від 22 лютого 2025 року вбачається, що до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 гривень за скоєння правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, що мало місце 22 лютого 2025 року о 14.07 год. (а.с. 6);
Відповідно до довідки інспектора сектору адміністративної практики Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області, згідно бази даних «Адмінпрактитка» ІТС ІПНП- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не отримував посвідчення водія (а.с. 5);
Дослідженим апеляційним судом відеозаписом події, зафіксовано керування ОСОБА_1 транспортним засобом, встановлення факту відсутності у нього посвідчення водія та притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП у зв`язку із відсутністю посвідчення водія.
Отже, наведеними доказами підтверджується факт притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП та відсутність у останнього права на керування транспортним засобом.
Вказані докази відповідають критеріям належності та допустимості, та у своїй сукупності достатні для підтвердження висновків суду першої інстанції про доведеність винуватості  ОСОБА_1 у порушенні ним вимог п.2.1 а ПДР України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.
Частиною 5 статті 126 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою-четвертою цієї статті та тягне за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.
Суддя апеляційного суду вважає відсутніми докази, які спростовують обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.
Апеляційним переглядом справи не встановлено порушення судом першої інстанції норм закону, які б слугували підставою для закриття провадження у справі через відсутність в діях  ОСОБА_1 події і складу інкримінованого йому правопорушення. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи та не спростовуються доводами апеляційної скарги.
Між тим, суддя апеляційного суду в частині накладення на ОСОБА_1 стягнення звертає увагу на наступному.
З аналізу санкції ч. 5 ст. 126 КУпАП слідує, що санкцією передбачено позбавлення права керування транспортним засобом. 
Одночасно, суд зауважує, що відповідно до п. 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 (із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України від № 18 від 19.12.2008 р.) «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати тільки як основне адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених ч.3 ст. 121, ч.4 ст. 122, ст. 122-2, ч.3 ст. 123, статтями 124 і 130 КУпАП. Можливості накладати на винну особу таке стягнення як додаткове цей Кодекс не надає. Суди не вправі застосовувати його й тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.
Суд першої інстанції, наклавши на ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, не врахував викладену в зазначеній вище Постанові позицію.
Беручи до уваги, що матеріали справи містять відомості про те, що  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , посвідчення водія не отримував, накладене на нього додаткове стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами підлягає виключенню.
Доводи апелянта щодо відсутності законних підстав у працівників поліції для зупинки транспортного засобу під його керуванням, суддя апеляційного суду вважає непереконливими, виходячи з покладених на працівників поліції повноважень з регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками згідно Закону України «Про Національну поліцію», з урахуванням того факту, що транспортний засіб під керування ОСОБА_1 мав зовнішні ознаки переобладнання фар, що і встановлювалося працівником поліції після його зупинки.
Крім того, матеріали провадження не містять результатів оскарження неправомірних дій працівників поліції під час зупинки та складанні протоколу про адміністративне правопорушення.
За наведених вище обставин, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, а оскаржувана постанова суду - зміні. 
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,-
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , задовольнити частково.
Постанову судді Запорізького районного суду Запорізької області від 23 вересня 2025 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, змінити.
Виключити із постанови судді Запорізького районного суду Запорізької області від 23 вересня 2025 року, рішення про позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортними засобами строком на п`ять років.
В решті постанову суду залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького 
апеляційного суду      В.Я. Рассуждай
Дата документу  Справа № 317/4492/25