Справа № 462/8517/25   Головуючий у 1 інстанції: Палюх Н.М .  
Провадження № 33/811/2044/25   Доповідач: Маліновська-Микич О. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2026 року суддя Львівського апеляційного суду Маліновська-Микич О.В., у відкритому судовому засіданні у м. Львові, розглянувши апеляційну скаргу адвоката Ярмольчука В.С. на постанову Залізничного районного суду м. Львова від 10 грудня 2025 року, 
встановив:
постановою Залізничного районного суду м. Львова від 10 грудня 2025 року,  ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Роз`яснено ОСОБА_1 , що відповідно до ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через 15 днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або внесення на неї подання прокурором такої постанови - не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги або подання без задоволення.
Відповідно до постанови, ОСОБА_1 о 04.19 год 21.10.2025 на пл. Двірцевій,1 у м. Львові керував транспортним засобом «Opel» номерний знак НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: поведінка, що не відповідає обстановці, розширені зіниці, які не реагують на світло, неприродня блідість обличчя, надмірна жвавість. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимогу п.2.5 Правил дорожнього руху України.
Не погоджуючись із оскаржуваною постановою, адвокат Ярмольчук В.С. подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати постанову Залізничного районного суду м. Львова від 10 грудня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та винести нову постанову, якою закрити провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що оскаржувана постанова є незаконною, а висновки суду не відповідають обставинам справи. 
Звертає увагу на те, що не керував автомобілем у стані наркотичного сп`яніння, подія та склад адміністративного правопорушення, що ставиться у вину ОСОБА_1 – відсутні, а суд першої інстанції формально підійшов до оцінки доказів.
Заявляє, що для військовослужбовців діє окремий порядок огляду на стан сп`яніння, визначений ст. 266-1 КУпАП. Оскільки, на думку апелянта, такий порядок не був дотриманий, огляд проведено не уповноваженою особою, то вся процедура огляду, як і результати такого огляду є недійсними.
Стверджує, що покликання суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 здав аналізи більше, аніж через дві години не можуть бути підставою для їх відхилення, оскільки наркотичні засоби виводяться з крові людини понад добу. Крім того, апелянт вказує, що за станом здоров`я йому категорично заборонено вживати наркотичні засоби та додає медичні документи.
У судове засідання до суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його захисник – адвокат Ярмольчук В.С. не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи належним чином повідомлені, про причину неявки не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.
Крім того, згідно довідки про доставку повідомлення у додатку «Viber», 17.05.2024 року судова повістка сформована електронному вигляді і доставлена на номер мобільного телефону ОСОБА_1 , який зазначений у апеляційній скарзі, що відповідає вимогам Порядку надсилання судових повісток, повідомлень і викликів учасника судового процесу, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України №28 від 23.01.2023 року.
Відповідно до ч.6 ст.294 КУпАП неявка особи, яка подала апеляційну скаргу, та інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не є перешкодою для розгляду апеляційної скарги за їх відсутністю в судовому засіданні.
Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з наступного.
Згідно вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.
Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції дотримався всіх вказаних вимог закону, оскільки встановив обставини, які мають значення для об`єктивного та всебічного розгляду справи.
Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови, апелянтом в його апеляційній скарзі не наведено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. 
Так, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується даними, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 489396 від 21.10.2025 року; відеозаписах, які долучені до матерівалів справи; направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 21.10.2025 року; рапорті; письмових поясненняї ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 21.10.2025 року.
Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд першої інстанції обґрунтовано визнав їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.
Доводи в апеляційній скарзі про відсутність в діях  ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, апеляційний суд до уваги не бере, оскільки вони не відповідають фактичним обставинам справи і спростовуються наведеними вище доказами.
Покликання апелянта, на те, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, а отже порушено вимоги ст. 266-1 КУпАП є безпідставними з огляду на таке.
Відповідно до ч.ч. 1-3ст.266-1КУпАП військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів,а також військовослужбовці Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати,що вони перебувають у стані алкогольного,наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів,що знижують їх увагу та швидкість реакції,підлягають огляду на стан алкогольного,наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів,що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд військовозобов`язаних та резервістів підчас проходження зборів,а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного,наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів,що знижують їх увагу та швидкість реакції,щодо яких є підстави вважати, що вони у стані алкогольного,наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів,що знижують їх увагу та швидкість реакції,виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин,проводиться посадовою особою,уповноваженою нате начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу),іншого утвореного відповідно до законів України військового формування,а також правоохоронного органу спеціального призначення,з використанням спеціальних технічних засобів та тестів. Огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.
Апеляційний суд зазначає, що ОСОБА_1 , 21 жовтня 2025 року, о 04:19 год., не перебував на території військової частини, на вулиці, у закритій спортивній споруді,у сквері,парку чи громадському транспорті,відомостей про виконання ним обов`язків військової служби у той час матеріали справи не містять,тому відсутні підстави для висновку про необхідність застосування положень ст. 266-1 КУпАП.
Разом із тим, ОСОБА_1 , будучи особою,яка керувала транспортним засобом, підлягав огляду на стан сп`яніння в порядку ст. 266 КУпАП.
Також, на оглянутому апеляційним судом відеозаписі з камер спостереження працівників поліції зафіксовані обставини вчинення адміністративного правопорушення, які підлягають доказуванню у справах про адміністративні правопорушення. Такий відеозапис надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку осіб, які приймали участь у складанні протоколу про адміністративне правопорушення, отриманий у встановленому законом порядку і здійснений працівником поліції за допомогою наявних в нього технічних засобів.
Зокрема, із такого відеозапису чітко вбачається факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку (12:51хв. час на відеозаписі).
Крім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що матеріали справи не містять відомостей про те, що ОСОБА_1 оскаржував дії працівників поліції щодо складання відносно нього протоколу. Доказів неправомірної поведінки працівників поліції чи інших доказів, які б спростовували фактичні дані, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення та додатках до нього матеріали справи не містять.

Доводи апеляційної скарги про безпідставне, на думку апелянта не взяття до уваги результатів його обстеження щодо не перебування у стані сп`яніння, то такі доводи були предметом дослідження суду першої інстанції та отримали належну правову оцінку, з якою апеляційний суд погоджується.
Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32).
Також, судом апеляційної інстанції не встановлено з боку працівників патрульної поліції порушень вимог КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735.
Отже, висновки місцевого суду про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі є правильними.
Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.
Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, накладене на ОСОБА_1 підставно та, відповідно до санкції ч.1 ст.130 КУпАП, є безальтернативним.
З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді та закриття провадження у справі немає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив:
апеляційну скаргу представника особи, що притягається до адміністративної відповідальності –– ОСОБА_1 – адвоката Ярмольчука Віталія Сергійовича – залишити без задоволення.
Постанову Залізничного районного суду м. Львова від 10 грудня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП – залишити без змін.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Оксана МАЛІНОВСЬКА - МИКИЧ