Ярмолинецький районний суд Хмельницької області
Справа № 689/1429/25
Провадження № 1-кп/689/59/26
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2026 року с-ще Ярмолинці

Ярмолинецький районний суд Хмельницької області у складі головуючого – судді ОСОБА_1 , 
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 , 
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Ярмолинці кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12025243000001812 від 06 червня 2025 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Адамівка Віньковецької ТГ Хмельницького району Хмельницької області, солдата резерву 43 запасної роти військової частини НОМЕР_1 , одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, 

встановив:

ОСОБА_4 30 жовтня 2023 року о 19 год. 10 хв. усвідомлюючи, що порушує п. 2.9 постанови КМУ за № 1306 від 10.10.2001 «Про правила дорожнього руху», а саме те, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, керував транспортним засобом марки «Ford» моделі «Focus» державний номерний знак НОМЕР_2 по вул. Шевченка, поблизу будинку №46 в м. Городок, Хмельницького району Хмельницької області, з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини рота, за що постановою Городоцького районного суду Хмельницької області за № 672/1238/23 від 29 листопада 2023 року ОСОБА_4 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Рішення набрало законної сили 12.12.2023 року.
Окрім того, 17 березня 2024 року о 22 год. 38 хв. ОСОБА_4 керував транспортним засобом марки «Ford» моделі «Focus» державний номерний знак НОМЕР_2 , по вул. Грушевського в с. Станіславівка, Зіньківської сільської громади, Хмельницького району Хмельницької області в стані алкогольного сп`яніння, всупереч вимог п. 2.5 постанови КМУ за № 1306 від 10.10.2001 «Про правила дорожнього руху», а саме те, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за що постановою Віньковецького районного суду Хмельницької області за № 670/263/24 від 18 квітня 2024 року ОСОБА_4 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 34000 грн. з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на три роки без оплатного вилучення транспортного засобу. Рішення набрало законної сили 17.06.2024 року.
В подальшому, ОСОБА_4 , достовірно усвідомлюючи, що порушує п. 2.9 постанови КМУ за № 1306 від 10.10.2001 «Про правила дорожнього руху», а саме те, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, вчинив нове адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а саме, 14 квітня 2024 року керував транспортним засобом марки «Mitsubishi» моделі «L 200», номерний знак НОМЕР_3 , по автодорозі Київ-Харків-Довжанський на 429 км. повторно протягом року із ознаками алкогольного сп`яніння, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, при цьому достовірно усвідомлюючи, що порушує п. 2.1а постанови КМУ за № 1306 від 10.10.2001 «Про правила дорожнього руху», а саме те, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, керував даним транспортним засобом, без посвідчення водія відповідної категорії та не маючи права керування зазначеним вище транспортним засобом, чим порушив п.2 1а ПДР. У зв`язку з чим, постановою Валківського районного суду Харківської області за № 615/905/24 від 21 травня 2024 року ОСОБА_4 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч чотириста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 грн., з позбавленням права керувати транспортним засобом строком на сім років, без оплатного вилучення транспортного засобу. Рішення набрало законної сили 01.06.2024 року.
Також, ОСОБА_4 достовірно усвідомлюючи, що порушує п. 2.9 постанови КМУ за № 1306 від 10.10.2001 «Про правила дорожнього руху», а саме те, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції вчинив адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а саме, 14 листопада 2024 року керував транспортним засобом марки «Mitsubishi» моделі «L 200», номерний знак НОМЕР_3 , по автошляху Київ-Харків-Довжанський на 547 км. блокпост «Джерело» Чугуївського району Харківської області, із явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме, запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, почервоніння очей, при цьому достовірно усвідомлюючи, що порушує п. 2.1 постанови КМУ за № 1306 від 10.10.2001 «Про правила дорожнього руху», а саме, те, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, керував даним транспортним засобом без посвідчення водія відповідної категорії та не маючи права керування зазначеним вище транспортним засобом. У зв`язку з чим, постановою Чугуївського міського суду Харківської області за № 636/10484/24 від 24 січня 2025 року ОСОБА_4 визнаний винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 130, ч. 5 ст. ст. 126 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 51000 грн. з позбавленням права керувати всіма видами транспортних засобів строком на десять років. Рішення набрало законної сили 04.02.2025 року.
Окрім цього, ОСОБА_4 достовірно усвідомлюючи, що порушує п. 2.9 постанови КМУ за № 1306 від 10.10.2001 «Про правила дорожнього руху», а саме, те, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції вчинив адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а саме, 26 лютого 2025 року керував транспортним засобом марки «Ford» моделі «Focus» державний номерний знак НОМЕР_2 , по вул. Прокоп`юка, 6/4 в м. Старокостянтинів Хмельницької області, в стані алкогольного сп`яніння, при цьому достовірно усвідомлюючи, що порушує п. 2.1 постанови КМУ за № 1306 від 10.10.2001 «Про правила дорожнього руху», а саме, те, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, керував даним транспортним засобом без посвідчення водія відповідної категорії та не маючи права керування зазначеним вище транспортним засобом. У зв`язку з чим, постановою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області за № 683/725/25 від 07 квітня 2025 року ОСОБА_4 визнаний винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 51 000 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на десять років з конфіскацією транспортного засобу. Рішення набрало законної сили 18.04.2025 року.
Окрім цього, ОСОБА_4 достовірно усвідомлюючи, що порушує п. 2.9 постанови КМУ за № 1306 від 10.10.2001 «Про правила дорожнього руху», а саме, те, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції вчинив адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а саме, 02 березня 2025 року о 10 год. 15 хв. керував транспортним засобом марки «Dacia» моделі «Sandero» державний номерний знак НОМЕР_4 , по вул. Грушевського, 59 в с. Солобківці Хмельницького району Хмельницької області в стані алкогольного сп`яніння, при цьому достовірно усвідомлюючи, що порушує п. 2.1 постанови КМУ за № 1306 від 10.10.2001 «Про правил дорожнього руху», а саме, те, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, повторно протягом року керував даним транспортним засобом, без посвідчення водія відповідної категорії та не маючи права керування зазначеним вище транспортним засобом. У зв`язку з чим, постановою Ярмолинецького районного суду Хмельницької області за № 689/320/25 від 10 квітня 2025 року ОСОБА_4 визнаний винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 40800 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на сім років без оплатного вилучення транспортного засобу. Рішення набрало законної сили 22.04.2025 року.
Так, не виконуючи вказані вище постанови судів ОСОБА_4 , будучи позбавлений права керування транспортними засобами, 29.05.2025 о 15:00 год. відповідно до протоколу про адміністративні порушення серії ЕПР1 №345136 від 29.05.2025 керував транспортним засобом марки «Nissan» моделі «X-Trail», державний номерний знак НОМЕР_5 , по вул. Петропавлівська, поруч будинку №45 селищі Ярмолинці Ярмолинецької ТГ Хмельницького району Хмельницької області, в стані алкогольного сп`яніння, за що останнього визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 
Таким чином, ОСОБА_4 , будучи ознайомленим із постановами судів про визнання винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, що набрали законної сили, якими до нього застосовано адміністративні стягнення, які мають індивідуальний характер у виді позбавлення права керування транспортними засобами на певний строк, умисно, про що свідчить систематичність притягнення останнього до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, не виконав судові рішення, маючи реальну можливість виконувати вищезазначені постанови суду, які набрали законної сили, а саме: постанову від 29 листопада 2023 року по справі № 672/1238/23, яка набрала законної сили 12 грудня 2023 року, постанову від 18 квітня 2024 року по справі № 670/263/24, яка набрала законної сили 30 квітня 2024 року, постанову від 21 травня 2024 року по справі № 615/905/24, яка набрала законної сили 01 червня 2024 року, постанову від 24 січня 2025 року по справі № 636/10484/24, яка набрала законної сили 04 лютого 2025 року, постанову від 07 квітня 2025 року по справі № 683/725/25, яка набрала законної сили 18 квітня 2025 року, постанову від 10 квітня 2025 року по справі № 689/320/25, яка набрала законної сили 22 квітня 2025 року.
Обвинувачений в судовому засіданні свою вину у вчиненні злочину, що йому інкримінується визнав повністю, підтвердив фактичні обставини обвинувачення і пояснив, що дійсно вчинив вказаний вище злочин за обставин, які вірно встановлені стороною обвинувачення та зазначені в обвинувальному акті, пояснив, що показання давав і дає добровільно.
Обвинувачений заявив клопотання про застосування ч.3 ст.349 КПК України, просив не досліджувати обставини справи, оскільки він фактичні обставини злочину визнає повністю. Прокурор дане клопотання підтримав. 
Суд на підставі ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо усіх фактичних обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, у суду немає сумнівів у добровільності позиції обвинуваченого, якому декілька разів роз`яснено, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку. Про добровільність позиції обвинуваченого та про розуміння ним правових наслідків свідчить усна заява обвинуваченого під час судового розгляду, а також його письмове клопотання.
Фактичні обставини стороною обвинувачення встановлені вірно, обвинуваченим підтверджуються.
Ухвалюючи вирок, суд вважає, що мало місце діяння, яке інкримінується обвинуваченому, яке слід кваліфікувати за частиною першою статті 382 КК України за ознаками: умисне невиконання постанов суду (судових рішень), що набрали законної сили.
Призначаючи покарання, суд виходить з меж, установлених у санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, враховує положення Загальної частини Кримінального кодексу України, ступінь тяжкості вчиненого, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. 
Санкція статті передбачає призначення покарання у виді позбавленням волі на строк до трьох років. 
За ступенем тяжкості вчиненого правопорушення воно є нетяжким злочином (частина п`ята статті 12 КК України). 
Суд враховує особу обвинуваченого, який за місцем несення військової служби характеризується негативно; за висновком ВЛК придатний до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони; за місцем проживання старостою села характеризується позитивно. ОСОБА_4 – одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Таким чином, він має міцні соціальні зв`язки, що стимулюватиме його виправлення. ОСОБА_4 продовжує військову службу, що підтверджується довідкою форми 5 військової частини від 15.01.2026 р №251. Ця обставина також враховується. 
Обставиною, яка пом`якшує покарання відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття. В судовому засіданні дав щирі показання, детально розповів про обставини скоєного.
Обставин, які обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України, не було встановлено. 
Враховуючи обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого, особу винного, суд вважає, що досягти мети покарання та виправлення обвинуваченого можливо шляхом призначення покарання у вигляді позбавлення волі. 
Відповідно до частини другої статті 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, зазначені вище обставини за статтями 66 та 67 КК України, суд вважає за можливе виправлення засудженого без відбування покарання та відповідно ухвалює рішення звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, що передбачені пунктами 1) та 2) частини першої та пунктом 2) частини третьої статті 76 Кримінального кодексу України, а саме: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до частини дев`ятої статті 100 КПК України. Запобіжний захід не обирався.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 368, 374 Кримінального процесуального кодексу України, 

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого частиною першою статті 382 Кримінального кодексу України і призначити покарання у виді позбавленням волі на строк 1 (один) рік. 
На підставі статті 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі пунктів 1) та 2) частини першої та пункту 2) частини третьої статті 76 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Хмельницького апеляційного суду через Ярмолинецький районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Подання апеляційної скарги на вирок зупиняє набрання ним законної сили та його виконання. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Роз`яснити право обвинуваченого подати клопотання про помилування Президенту України, право ознайомитись із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження. 
Копія вироку видається учасникам кримінального провадження негайно після його проголошення. Відсутні під час оголошення вироку особи мають право отримати копію вироку в загальному порядку. 

Суддя ОСОБА_6