П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

09 грудня 2025 р.	м. Одеса	Справа № 420/24872/25	

 	                               Головуючий в 1 інстанції: Іванов Е. А.                                Місце ухвалення рішення: м. Одеса    	
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого  –   Лук`янчук О.В.
суддів              –   Бітова А.І.
                        –  Ступакової І.Г.

розглянувши у порядку письмового провадження в місті Одеса адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2025 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дії протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

                                                                                            В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому просила суд:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі відповідач) щодо незарахування ОСОБА_1 , до страхового стажу в подвійному розмірі періодів роботи на посаді медичної сестри-анестезистки травматологічного відділення у Комунальному некомерційному підприємстві “Міська лікарня № 5” Одеської міської ради з 28.05.1974 по 23.05.1983 роки, на посаді медичної сестри-анестезистки 3-го травматологічного відділення у Комунальному некомерційному підприємстві “Міська клінічна лікарня № 11” Одеської міської ради - з 24.05.1983 по 05.08.1985 роки, на посаді лікаря-інтерна анестезіологічного відділення у Комунальному некомерційному підприємстві “Одеська обласна клінічна лікарня” Одеської обласної ради - з 01.08.1985 по 05.08.1986 роки, на посаді лікаря-анестезіолога у Комунальному некомерційному підприємстві “Стоматологічна поліклініка № 3” Одеської міської ради - з 11.08.1986 по 23.10.1989 роки, на посаді лікаря-анетезіолога інтенсивної терапії відділення анестезіології та інтенсивної терапії у Комунальному некомерційному підприємстві “Біляївська багатопрофільна лікарня” Біляївської міської ради - з 01.01.2004 по 29.02.2024 роки;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати ОСОБА_1 , до страхового стажу в подвійному розмірі з дати призначення пенсії 11.12.2006 року – періоди роботи на посаді медичної сестри-анестезистки травматологічного відділення у Комунальному некомерційному підприємстві “Міська лікарня № 5” Одеської міської ради - з 28.05.1974 по 23.05.1983 роки; на посаді медичної сестри-анестезистки 3-го травматологічного відділення у Комунальному некомерційному підприємстві “Міська клінічна лікарня № 11” Одеської міської ради - з 24.05.1983 по 05.08.1985 роки; на посаді лікаря-інтерна анестезіологічного відділення у Комунальному некомерційному підприємстві “Одеська обласна клінічна лікарня” Одеської обласної ради - з 01.08.1985 по 05.08.1986 роки; на посаді лікаря-анестезіолога у Комунальному некомерційному підприємстві “Стоматологічна поліклініка № 3” Одеської міської ради - з 11.08.1986 по 23.10.1989 роки; на посаді лікаря-анетезіолога інтенсивної терапії відділення анестезіології та інтенсивної терапії у Комунальному некомерційному підприємстві “Біляївська багатопрофільна лікарня” Біляївської міської ради - з 01.01.2004 по 30.11.2006 роки;
- з дати перерахунку пенсії з 01.02.2009 року – період роботи на посаді лікаря-анетезіолога інтенсивної терапії відділення анестезіології та інтенсивної терапії у Комунальному некомерційному підприємстві “Біляївська багатопрофільна лікарня” Біляївської міської ради з 01.12.2006 по 31.01.2009 роки;
- з дати перерахунку пенсії з 01.04.2013 року - період роботи на посаді лікаря-анетезіолога інтенсивної терапії відділення анестезіології та інтенсивної терапії у Комунальному некомерційному підприємстві “Біляївська багатопрофільна лікарня” Біляївської міської ради з 01.02.2009 по 28.02.2013 роки;
- з дати перерахунку пенсії з 01.04.2018 року - період роботи на посаді лікаря-анетезіолога інтенсивної терапії відділення анестезіології та інтенсивної терапії у Комунальному некомерційному підприємстві “Біляївська багатопрофільна лікарня” Біляївської міської ради з 01.03.2013 по 28.02.2018 роки;
- з дати перерахунку пенсії з 01.04.2020 року - період роботи на посаді лікаря-анетезіолога інтенсивної терапії відділення анестезіології та інтенсивної терапії у Комунальному некомерційному підприємстві “Біляївська багатопрофільна лікарня” Біляївської міської ради з 01.03.2018 по 29.02.2020 роки;
- з дати перерахунку пенсії з 01.04.2022 року - період роботи на посаді лікаря-анетезіолога інтенсивної терапії відділення анестезіології та інтенсивної терапії у Комунальному некомерційному підприємстві “Біляївська багатопрофільна лікарня” Біляївської міської ради з 01.03.2020 по 28.02.2022 року;
- з дати перерахунку пенсії з 01.04.2024 року - період роботи на посаді лікаря-анетезіолога інтенсивної терапії відділення анестезіології та інтенсивної терапії у Комунальному некомерційному підприємстві “Біляївська багатопрофільна лікарня” Біляївської міської ради з 01.03.2022 по 28.02.2024 роки. В обґрунтування відмови у призначенні пенсії відповідач послався на ч.3 ст.114 Закон України №1058-IV та зазначив, що її посада відсутня у списку №1 визначеним постановою КМУ №461 від 24.06.2016р., що стало підставою для звернення до суду із цим позовом.
Позивачка в обґрунтування позовних вимог  посилається на ст. 60 Закону № 1788, як на підставу для зарахування спірного періоду роботи в подвійному розмірі, вказуючи про протиправність такого неазарахування.
Ухвалою суду 13.10.2025 року позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області в частині позовних вимог, що стосуються зобов`язання нарахувати та виплатити пенсію за період з дати призначення пенсії 11.12.2006 року до 24.01.2025 року – залишено без розгляду.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2025 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області задоволено частково.
Визнано протиправним бездіяльність  Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо не розгляду заяви ОСОБА_1  від  26.06.2025 року в Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" затвердженого Постановою Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005 року . 
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зареєструвати заяву ОСОБА_1  від  26.06.2025 року для  її розгляду та прийняття рішення в  Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" затвердженого Постановою Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005 року з урахуванням висновків суду.
В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області  за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати з оплати судового збору у розмірі 605,60коп.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій зазначає про порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, а тому просить змінити рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2025 року у справі № 420/24872/25 в частині часткового задоволення позовних вимог та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що такої підстави не зарахування до стажу роботи позивачки періодів її роботи у подвійному розмірі, як подання заяви від 26.06.2025 року у довільній формі, а не згідно Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 року (далі - Порядок № 22- 1), у листі-відповіді відповідача від 10.07.2025 року № 19248-18216/Х-02/8-1500/25 не зазначено. Однак вказує, що суд першої інстанції, об`єктивно не з`ясувавши всі фактичні обставини, на чільне місце оскаржуваного рішення безпідставно поставив саме цю обставину. В свою чергу вказує, що подання позивачкою заяви від 26.06.2025 року у довільній формі не суперечить жодному чинному нормативно-правовому акту України.
Також апелянтом зазначено, що заява позивачки від 26.06.2025 року була розглянута відповідачем по суті порушених у ній питань, а тому протиправна бездіяльність відповідача щодо залишення без реєстрації та розгляду її заяви від 26.06.2025 року не оскаржується, а тому не може бути предметом спору у цій справі
Відповідно до ч. 1   ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. 
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного. 
Судом першої інстанції встановлено, що 26.06.2025 року   ОСОБА_1 1951р.н.  яка перебуває на обліку в Пенсійному органі  з 2005 року звернулась до ГУ ПФУ в Одеській області із заявою про зарахування до її страхового стажу в подвійному розмірі всі періоди роботи на посадах анестезіологічної служби з березня 1974року по жовтень 1989 року та з січня 2004 року по теперішній час  до якої додала копію трудової книжки.
Відповідач листом від 10.07.2025 року вих.№19248-18216/Х-02/8-1500/25  надав відповідь у якій вказав, що до страхового стажу в подвійному розмірі зараховані періоди роботи позивача  з 27.11.1989 по 03.01.1990, з 04.01.1990 по 27.12.1994, з 02.01.1995 по 03.07.2003 та з 08.07.2003 по 31.12.2003.
Зарахування періоду проходження спеціалізації лікаря-інтерна в анестезіологічному відділенні з 01.08.1985 по 05.08.1986 з урахуванням статті 60 Закону можливе за умови надання підтверджуючої довідки з уточненням періодів перебування/неперебування по догляду за дитиною до 3-х років та у відпустках без збереження заробітної плати.
Для зарахування періодів роботи з 04.03.1974 по 23.05.1974, з 28.05.1974 по 23.05.1983, з 24.05.1983 по 05.08.1985, з 11.08.1986 по 23.10.1989 підстави відсутні, оскільки травматологічне відділення, відділення хірургічної стоматології та стоматологічна поліклініка, в яких Ви працювали, не передбачені переліком закладів (відділень) зазначеної статті Закону України “Про пенсійне забезпечення”. Проводити обчислення стажу в подвійному розмірі після 01.01.2004 немає правових підстав, оскільки це не передбачено статтею 24 Закону.
Згідно записів у трудовій книжці  позивача від 01.09.1967 : 
№7 від 28.05.1974 року  зарахована на посаду мед.сестри -анестезиста травматологічного відділення Міськлікарні №5; №8 від 23.05.1983 року звільнена в зв`язку з реорганізацією травматологічної служби лікарні та переведена до  в МКЛ №11 ленінського району ; 
№9  від 24.05.1983 прийнята на посаду МКЛ №11 м.Одеса  в 3-е травматологічне відділення на посаду мед.сестри -анестезист, №10 від 05.08.1985 року звільнена з посади;
  Згідно записів трудової книжки від 01.08.1985року : №11 зарахована лікарем -інтерном  в анестезіологічне відділення №12 Обласної клінічної лікарні від №12 від 05.08.1986р. звільнена з посади; 
№13 з 11.08.1986 року зарахована на посаду лікар-анестезіолог  стоматологічної поліклініки №1 м.Одеси; №14 від 23.10.1989 звільнена із займаної посади;
№22 від 08.07.2003 року зарахована на посаду лікаря-анестезіолога інтенсивної терапії відділення анестезіології та інтенсивної терапії Біляївську ЦРЛ; 
Згідно довідки №2775 від 26.06.2025 року КНП “Міська клінічна лікарня №11” в період з 24.05.1983 по 05.08.1985 року в  МКЛ №11 окреме реанімаційне відділення було відсутнє. 
Згідно довідки № 01-11/3068 від 26.06.2025 року КНП “Одеська обласна клінічна лікарня”  у період з 01.08.1985р. по 05.08.1986р. ОСОБА_1 у відпустці по догляду за дитиною не була та у відпустках без збереження заробітної плати не перебувала.
Згідно довідки №02-428 від 26.06.2025 року  КНП “Стоматологічна поліклініка №3” ОМР  в період з 11.08.1986р по 23.10.1989р. за штатним розписом стоматологічної поліклініки №1 м.Одеси не було передбачено окремого реанімаційного відділення.   
Позивач не погодилась із незарахування періодів роботи до  страхового стажу в подвійному розмірі  та звернулась до суду з позовом. 
Задовольняючи позовні вимоги частково, суд дійшов висновку, що трудовою книжкою позивача підтверджується його право на врахування періоду роботи з  01.01.2004 по 29.02.2024 у Комунальному некомерційному підприємстві “Біляївська багатопрофільна лікарня” Біляївської міської ради до страхового стажу в подвійному розмірі, оскільки до стажу роботи у подвійному розмірі за нормами статті 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення" зараховуються періоди роботи: у реанімаційних відділеннях; після перейменування відділень реанімацій, відповідно до наказу Міністерства охорони здоров`я України від 08.10.1997 №303: у відділеннях анестезіології та інтенсивної терапії; групах анестезіології та інтенсивної терапії; відділеннях інтенсивної терапії.
При цьому вказав, що оскільки розгляд заяви не відбувся відповідно до Порядку 22-1 та відповідне рішення пенсійним органом визначеним за принципом екстериторіальності не приймалось, та документи крім копії трудової книжки до пенсійного органу не надавались, а були подані разом із позовом до суду та оцінка їх відповідачем не здійснювалась, тому підстав для задоволення вимог щодо визнання протиправними дії та  зобов`язання зарахувати до страхового стажу в подвійному розмірі відсутні, а тому з метою ефективного захисту порушених прав позивача, суд вважав необхідним задовольнити позовну заяву шляхом: 
Визнання протиправною бездіяльності  Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо не розгляду заяви ОСОБА_1  від  26.06.2025 року в Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" затвердженого Постановою Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005 року . 
Зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зареєструвати заяву ОСОБА_1  від  26.06.2025 року для  її розгляду та прийняття рішення в  Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" затвердженого Постановою Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005 року з урахуванням висновків суду.
Колегія суддів надаючи оцінку рішенню суду першої інстанції з урахуванням доводів апелянта виходить з наступного. 
Згідно роз`яснення, наданого Міністерством охорони здоров`я і Міністерства праці та соціальної політики України у листах від 28.05.2002 №10.02.11/450 та від 21.06.2002 №02-886з-08, період роботи працівників у відділеннях анестезіології та інтенсивної терапії зараховуються до стажу у подвійному розмірі, як це передбачено  статтею 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Відповідно до пункту 16  Прикінцевих положень Закону №1058-IV, положення  Закону №1788-ХІІ  застосовуються у частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.
З урахуванням наведеного суди 1-ї та 2-ї інстанцій виходять з того, що до стажу роботи у подвійному розмірі за нормами  статті 60 Закону №1788-ХІІ  зараховуються періоди роботи: у реанімаційних відділеннях; після перейменування відділень реанімацій, у відділеннях анестезіології та інтенсивної терапії; групах анестезіології та інтенсивної терапії; відділеннях інтенсивної терапії.
Аналогічний правовий висновок наведено Верховним Судом у постановах від 27.02.2020 у справі №462/1713/17, від 11.12.2018 у справі №310/385/17 (2-а/310/47/17), від 23.01.2019 у справі №485/103/17, та від 04.12.2019 у справі №689/872/17 тощо.
Так, колегія суддів зазначає, що у даному випадку з урахуванням доводів апелянта, спірним не є питання не зарахування стажу у подвійному розмірі, оскільки таке сторонами не оскаржується, а спірним моментом є те, чи було розглянуто заяву позивачки та надано відповідне рішення за результатами розгляду такої заяви.
Надаючи оцінку рішенню суду першої інстанції в оскаржуваній частині, колегія суддів приходить до наступного. 
Згідно частини першої  статті 44 Закону № 1058  заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.
Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до  Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»  затверджений  постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1  (у редакції  постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року № 13-1), зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 (далі - Порядок № 22-1).
При цьому, 30 березня 2021 року набрала чинності  постанова правління Пенсійного фонду України від 16 грудня 2020 року № 25-1 «Про затвердження Змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України», зареєстрована в Міністерстві юстиції України від 16 березня 2021 року за № 339/35961 (далі - Постанова правління ПФУ № 25-1).
Зміни, внесені до Порядку № 22-1 на підставі  Постанови  правління ПФУ № 25-1, передбачали застосування органами Пенсійного фонду України принципу екстериторіальному при опрацюванні заяв про призначення/перерахунок пенсії з 01 квітня 2021 року.
Запроваджена у зв`язку із змінами, внесеними до Порядку № 22-1, технологія передбачає опрацювання заяв про призначення/перерахунок пенсії бек-офісами територіальних органів Пенсійного фонду України в порядку черговості надходження таких заяв незалежно від того, де було прийнято заяви та де проживає пенсіонер.
Запровадження принципу екстериторіальності мало на меті досягнення таких результатів: єдиний підхід до застосування пенсійного законодавства; централізована прозора система контролю за діями фахівців, процесів призначення та перерахунку пенсій; мінімізація особистих контактів з громадянами; відв`язка звернень та їх опрацювання від територіального принципу; попередження можливих випадків зволікань у прийнятті рішення, а також оптимізація навантаження на працівників.
Відповідно до пункту 1.1 розділу І Порядку № 22-1 заява про призначення пенсії, подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію) через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (далі - сервісний центр).
Пунктом 1.7 Порядку №22-1 передбачено, що днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, який призначає пенсію, відповідної заяви. Якщо заява пересилається поштою (крім випадків призначення (поновлення) пенсій), днем звернення за пенсією вважається дата, що зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.
Згідно пункту 4.2 розділу ІV Порядку 22-1 після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає (перераховує) пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.
Нормами пункту 4.3 Порядку №22-1 визначено, не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.
Рішення органу про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший візується спеціалістом, який його підготував, та спеціалістом, який його перевірив. Рішення підписується начальником управління (заступником начальника управління відповідно до розподілу обов`язків) та завіряється печаткою управління.
Відповідно до пункту 4.7 Порядку №22-1, право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію. Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.
Таким чином, у разі звернення пенсіонера з заявою про призначення, перерахунок пенсії, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший уповноважений орган Пенсійного фонду України має за результатами розгляду такої заяви прийняти рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії. При цьому, рішення про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії має містити зазначення причин відмови та порядку його оскарження.
Отже, наведені правові норми регламентують порядок звернення громадян із заявами про призначення чи перерахунок пенсії, а також порядок прийняття рішення, зокрема щодо призначення, перерахунку пенсії, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший, яке зі свого боку підписується начальником управління (заступником начальника управління відповідно до розподілу обов`язків) та завіряється печаткою управління лише на підставі заяви особи встановленої форми та доданих до неї необхідних документів, що подані до уповноваженого органу Пенсійного фонду України в установленому порядку.
Судом встановлено, що позивач звернувся до відповідача із заявою від 26.06.2025 року  про зарахування до її страхового стажу в подвійному розмірі всі періоди роботи на посадах анестезіологічної служби з березня 1974року по жовтень 1989 року та з січня 2004 року по теперішній час на  підставі ст. 60 Закону № 1788  до якої додала копію трудової книжки.
Відповідачем вказано, що таку заяву подано  у довільній формі, а тому така заява була розглянута Головним управлінням в порядку Закону України від 02.10.1996 № 394/96- ВР “Про звернення громадян”.
Так, дослідивши лист-відповідь пенсійного органу від 10.07.2025 року, колегія суддів зазначає, що заява позивачки дійсно розглянута в порядку Закону України «Про звернення громадян» та надано відповідь по суті порушених питань з роз`ясненням підстав та умов проведення перерахунку пенсії відповідно до норм  Закону № 1058-IV.
Водночас такий лист хоч і містить відповідь на порушені питання, не є рішенням в розумінні норм закону, а для зарахування стажу та розгляду заяви та перерахунку пенсії, пенсійним органом має бути дотримано певної процедури, а тому доводи апелянта, що заява позивачки від 26.06.2025 року була розглянута відповідачем по суті порушених у ній питань, а тому протиправна бездіяльність відповідача щодо залишення без реєстрації та розгляду її заяви від 26.06.2025 року не оскаржується є безпідставними
При цьому, колегія суддів звертає увагу, що згідно вищезазначеного порядку, рішення підписується начальником управління (заступником начальника управління відповідно до розподілу обов`язків) та завіряється печаткою управління, а лист-відмова від 10.07.2025 року підписано Начальником відділу розгляду звернень Світланою ДУБРОВОЮ.
Отже, відповідачем рішення про відмову у перерахунку пенсії, прийняття якого передбачено приписами  Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", не приймалось, а доводи апелянта в цій частині є безпідставними.
  Лист пенсійного органу від 10.07.2025 року є лише відповіддю на заяву позивача, носить інформативний характер, нене тягне за собою жодних юридичних наслідків та, відповідно, не порушує прав, свобод та інтересів позивача.
Посилання в листі на норми  Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та ЗУ Про пенсійне забезпечення», не можуть впливати на наявність або відсутність у позивача права на перерахунок пенсії згідно з  без прийняття суб`єктом владних повноважень, яким є відповідач, передбаченого законом рішення.
Крім того, колегія суддів зазначає, що у постанові від 27.11.2019 р. у справі №748/696/17, Верховний Суд висловив позицію, що заява про призначення/перерахунок пенсії, подана пенсіонером у довільній формі відповідає вимогам Порядку №22-1.
Так, у цій справі Верховний Суд вказав, що зміст такої заяви очевидно дає змогу оцінити намір заявника. При цьому, відмова пенсійного органу в розгляді заяви по суті, є надмірним формалізмом, наслідком чого стало порушення прав та інтересів позивача як пенсіонера (верстви населення, яка навпаки потребує особливої уваги з боку держави в частині дотримання конституційних гарантій).
Оскільки, за результатами розгляду заяви позивача про нараховування (призначення) пенсії   відповідно до Закону України “Про пенсійне забезпечення", відповідачем не було ухвалено жодного рішення, а лише надіслано інформаційного листа,  то колегія суддів констатує, що у спірних відносинах відповідач не належним чином розглянув заяву позивача та не прийняв відповідного рішення, як  то передбачено Порядком №22-1, що також вірно встановлено судом першої інстанції.
Колегія суддів зазначає, що адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч.2  ст.2 КАС України  критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше було б порушено принцип розподілу влади.
Частиною 2  ст.9 КАС України  врегульовано, що суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Пунктом 10 частини 2  статті 245 КАС України  передбачено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.
Тобто, законодавець передбачив обов`язок суду змусити суб`єкт владних повноважень до правомірної поведінки, а не вирішувати питання, які належать до функцій і виключної компетенції останнього (дискреційні повноваження), тому втручання в таку діяльність є формою втручання в дискреційні повноваження наведеного органу та виходить за межі завдань адміністративного судочинства.
Отже, з урахуванням вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню зокрема шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області зареєструвати заяву ОСОБА_1  від  26.06.2025 року для  її розгляду та прийняття рішення в  Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" затвердженого Постановою Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005 року з урахуванням висновків суду.
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Відповідно до положень   статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, постанова суду апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду лише з підстав, передбачених пп. "а"- "г" п.2 ч.5 ст.328 КАС України.
Керуючись ст.308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329   КАС України, колегія суддів , -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу    ОСОБА_1  залишити без задоволення.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2025 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку до Верховного Суду не підлягає, за винятком випадків, перелічених у пункті 2 частини 5   статті 328 КАС України 
Повний текст постанови складено та підписано 09 грудня 2025 року . 

Головуючий суддя:                                                                                 О.В. Лук`янчук  

Суддя:                                                                                                       А.І. Бітов

Суддя:                                                                                                        І.Г. Ступакова