ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" січня 2026 р. справа № 300/8141/25
м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі:
судді Біньковської Н.В., 
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання до вчинення дій,- 

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Шевченко Н.П., звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області відповідно до змісту якого просить: визнати протиправними дії, що полягають у застосуванні показника заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачені страхові внески за 2019-2021 роки в розмірі 10846,37 грн, при призначенні пенсії за віком; зобов`язати здійснити з 21.07.2025 нарахування та виплату пенсії за віком, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, а саме за 2022-2024 роки, у розмірі 15057,09 грн.
На обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що з 21.07.2025 позивача переведено на пенсію за віком відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2019, 2020 та 2021 роки, що є порушенням вимог статті 40 Закон України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”. Просить позов задовольнити. 
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження.
Відповідач скористався правом подання відзиву на позовну заяву, в якому стосовно задоволення позовних вимог заперечує. Зазначає, що ОСОБА_1 з 02.11.2022 отримувала пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» як працівник охорони здоров`я. З 21.07.2025 позивача переведено на пенсію за віком згідно із Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Середній заробіток за три попередні роки (2019– 2021) становить 10 846,37 грн. Стверджує, що частиною третьою статті 45 Закону №1058-IV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом №1058-IV. Просить в задоволенні позову відмовити (а.с.61).
Розглянувши матеріали адміністративної справи, дослідивши в сукупності письмові докази, якими учасники справи обґрунтовують позовні вимоги та заперечення на позов, суд встановив наступне. 
З 02.11.2022 ОСОБА_1 призначена пенсія за вислугу років відповідно до Закону України “Про пенсійне забезпечення”, як працівнику охорони здоров`я, із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за 2019-2021 роки. З 21.07.2025 позивача переведено на пенсію за віком відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” (а.с.20-25, 37, 39-49). 
24.10.2025 позивач за допомогою адвоката звернулася до відповідача із запитом про надання розрахунку страхового стажу та заробітної плати, які були враховані при призначенні/перерахунку пенсії (а.с.22).
Відповідач листом від 31.10.2025 №0900-0202-8/54574 повідомив ОСОБА_1 з 02.11.2022 отримувала пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» як працівник охорони здоров`я. З 21.07.2025 ОСОБА_1 переведено на пенсію за віком згідно із Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Страховий стаж ОСОБА_1 складає 44 роки 8 місяців 27 днів. Заробітна плата врахована за період роботи з 01.07.2000 по 30.06.2025. Індивідуальний коефіцієнт заробітної плати - 1,59466. Середній заробіток за три попередні роки (2019– 2021) - 10 846,37 грн. Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення пенсії (попереднього перерахунку пенсії, без урахування перерахунку, передбаченого абзацом п`ятим частини четвертої статті 42 цього Закону), незалежно від перерв у роботі, під час першого переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії. Тобто середня заробітна плата (дохід) за три календарні роки, що передують року звернення при переході на пенсію за віком, застосовується виключно у разі переходу з пенсії по інвалідності на пенсію за віком за умови набуття не менш як 24 місяців страхового стажу. Відповідно, підстави для перерахунку пенсії з 21.07.2025 із застосуванням при переході з пенсії за вислугу років на пенсію за віком середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення (2022-2024 роки), відсутні. Пенсія перерахована та виплачується відповідно до норм чинного законодавства України (а.с.23).
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає наступне.
Згідно зі статтею 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Згідно статті 51 Закону України “Про пенсійне забезпечення” (надалі також - Закон №1788-ХІІ) пенсії за вислугу років встановлюються окремим категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком.
В силу вимог статті 52 Закону №1788-ХІІ право на пенсію за вислугу років мають, зокрема працівники освіти, охорони здоров`я, а також соціального забезпечення, які в будинках-інтернатах для престарілих та інвалідів і спеціальних службах безпосередньо зайняті обслуговуванням пенсіонерів та інвалідів, відповідно до пункту "е" статті 55.
Так, пунктом "е" статті 55 Закону №1788-ХІІ передбачено, що право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 - не менше 25 років та після цієї дати, зокрема, з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 29 років.
Положеннями статті 9 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” (надалі також - Закон №1058-ІV) встановлено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Відповідно до статті 10 Закону №1058-ІV, особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Особі, яка має право на довічну пенсію, призначається один з видів довічної пенсії за її вибором.
Частиною першою статті 26 Закону №1058-ІV передбачено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності відповідного страхового стажу, вказаного у цій статті.
При цьому, відповідно до частин 1, 2 статті 27 Закону №1058-ІV розмір пенсії за віком визначається за формулою: П = Зп х Кс, де: П - розмір пенсії, у гривнях; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях; Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.
За бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону.
При цьому частина розміру пенсії за віком, обчислена за раніше діючим законодавством, не може перевищувати максимальних розмірів пенсій, визначених законом для відповідних категорій пенсіонерів, та не може бути нижчою, ніж розмір трудової пенсії за віком з урахуванням цільової грошової допомоги на прожиття, що діяли на день набрання чинності цим Законом.
Розмір пенсії за віком, обчислений за раніше діючим законодавством, підвищується з дня набрання чинності цим Законом до дня її призначення в порядку, передбаченому частинами першою та другою статті 42 цього Закону.
Відповідно частини 1 статті 40 Закону № 1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв. У разі якщо страховий стаж становить менший період, ніж передбачено абзацом першим цієї частини, враховується заробітна плата (дохід) за фактичний страховий стаж.
Частиною 2 статті 40 Закону №1058-IV визначено, що заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Тимчасово, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки; Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn ); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.
У разі відсутності на день призначення пенсії даних про заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, для визначення середньої заробітної плати (доходу) враховується наявна заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, з наступним перерахунком заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії після отримання даних про заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії.
Відповідно до приписів частини 3 статті 45 Закону №1058-ІV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.
При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 31.10.2018 у справі №577/2576/17 дійшла такого висновку “… З аналізу зазначених вище норм законодавства вбачається, що ч. 3 ст. 45 Закону № 1058-IV установлюється порядок переведення з одного виду пенсії, призначеної саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом № 1058-ІV. Однак у випадку із заявою позивача мало місце призначення іншої пенсії за іншим законом, а тому має враховуватись показник середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії (пенсії за віком).
Велика Палата Верховного Суду звертає увагу, що 01 січня 2008 року ОСОБА_3 було призначено пенсію за вислугу відповідно до п. “а” ст. 55 Закону № 1788-XII, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії.
Для призначення пенсії за віком відповідно до Закону № 1058-ІV позивач звернувся вперше 18 травня 2017 року після досягнення 60-річного віку.
Таким чином, позивач має право на призначення пенсії за віком відповідно до Закону №1058-IV із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників у галузі економіки України за три календарні роки, що передують року звернення.
Отже, Верховний Суд України у постанові від 29 листопада 2016 року у справі №133/476/15-а (№ 21-6331а15) обґрунтовано зазначив, що у випадку призначення особі пенсії за вислугу років відповідно до Закону № 1788-XII, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а в подальшому при виявленні такою особою бажання отримувати пенсію за віком відповідно до Закону № 1058-IV, має місце саме призначення пенсії за віком, а не переведення згідно ч. 3 ст. 45 Закону № 1058-IV.
Верховний Суд України при ухвалені цієї постанови також врахував і положення Законів № 1058-IV та № 1788-XII.
Підсумовуючи зазначене вище, Велика Палата Верховного Суду не вбачає підстав для відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в постанові Верховного Суду України від 29 листопада 2016 року у справі №133/476/15-а (№ 21-6331а15)…”.
Зазначений висновок Великої Палати Верховного Суду в подальшому підтриманий Верховним Судом в постановах від 31.07.2019 в справі №720/208/17, від 16.06.2020 в справі №127/7522/17, від 18.08.2020 в справі №263/6611/17, від 28.09.2022 в справі №184/886/17, від 29.03.2023 в справі №240/4170/19, від 08.02.2024 в справі №500/1216/23, від 27.11.2024 в справі №560/11681/23, від 16.01.2025 в справі №580/4901/22, від 25.03.2025 в справі №380/3740/24 та в ухвалі від 21.10.2025 в справі №420/17469/25.
Таким чином, наведений підхід Верховного Суду до правозастосування у вказаних правовідносинах є сталим. 
Відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Як слідує із матеріалів справи, ОСОБА_1 з 02.11.2022 отримувала пенсію за вислугу років, що призначена відповідно до Закону України “Про пенсійне забезпечення”. 
З 21.07.2025 ОСОБА_2 переведено з пенсії за вислугу років, призначеної за нормами Закону України “Про пенсійне забезпечення”, на пенсію за віком, призначену за нормами Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”.
Враховуючи вказані вище висновки Верховного Суду, в спірному випадку відбулось переведення на інший вид пенсії за іншим законом. Призначення позивачу пенсії за віком з 21.07.2025 відповідно до приписів Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” відбулось вперше.
Підсумовуючи наведене вище, суд доходить висновку, що позовна заява підлягає задоволенню.
Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 968,96 грн, відтак підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача сплачений судовий збір в сумі 968,96 грн. 
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 

ВИРІШИВ:
Позов задовольнити. 
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо розрахунку пенсії за віком ОСОБА_1 призначеної відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за 2019, 2020, 2021 роки.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити перерахунок та виплату з 21.07.2025 ОСОБА_1 пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2022, 2023, 2024 роки, з врахуванням виплачених сум пенсії. 
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківської області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 968,96 грн (дев`ятсот шістдесят вісім гривень 96 копійок). 
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи:
позивач – ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ),
відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (код ЄДРПОУ 20551088, вул. Січових Стрільців, 15, м. Івано-Франківськ, 76018).

Суддя  /підпис/  Біньковська Н.В.