ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ	

12 січня 2026 року	Справа №160/24839/25 	

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Серьогіної О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у м. Дніпрі адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, - 

УСТАНОВИВ:
29.08.2025 року Головне управління ДПС у Дніпропетровській області звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить суд стягнути податковий борг з платника податків - фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) до бюджету у сумі 149075,85 грн.
В обґрунтування позову позивачем зазначено, що фізична особа-підприємець ОСОБА_1 перебуває на обліку в органах державної податкової служби та є платником податків за основним місцем обліку. В інтегрованих картках платника податків фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 обліковується податковий борг у сумі 149075,85 грн., який виник по єдиному податку з фізичних осіб у розмірі 149075,85 грн. та по військовому збору в розмірі 6195,00 грн, що складає 147972,32 грн. У зв`язку з несплатою до бюджету сум податкового боргу, ГУ ДПС у Дніпропетровській області сформовано податкову вимогу форми «Ф» №0009478-1306-0436 від 18.03.2025 року, яка була направлена на адресу платника податків засобами поштового зв`язку та повернута за строком зберігання. У зв`язку з несплатою відповідачем у встановлені строки нарахованих сум, грошові зобов`язання набули статусу податкового боргу, тому просить суд задовольнити позовні вимоги.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.09.2025 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін з 13.10.2025 року. Також вказаною ухвалою суду зобов`язано відповідача надати додаткові докази по даній справі.
Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом, що підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи.
18.09.2025 року від відповідача на адресу суду через підсистему «Електронний суд» надійшли витребувані ухвалою суду від 11.09.2025 року документи.
Від відповідача письмовий відзив на позов на адресу суду не надходив.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.01.2026 року продовжено строк розгляду адміністративної справи до 12.01.2026 року.
Згідно з ч. ч. 5, 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) перебуває на обліку як платник податків у Головному управлінні ДПС у Дніпропетровській області, що підтверджується відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Підпунктом 16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України визначено, що до обов`язків платника податків входить, сплата належних сум податків і зборів у встановлені законами терміни.
Статтею 31 Податкового кодексу України встановлено, що строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно. Момент виникнення податкового обов`язку платника податків, у тому числі податкового агента, визначається календарною датою.
Згідно із п. 36.1 ст. 36 Податкового кодексу України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Виконанням податкового обов`язку визнається сплата повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк (п. 38.1 ст. 38 Податкового кодексу України).
Відповідно до ст. 203.1 Податкового кодексу України податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.
На теперішній час в інтегрованих картках платника податків фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 обліковується податковий борг на суму 149075,85 грн. по єдиному податку з фізичних осіб у розмірі 149075,85 грн. та по військовому збору в розмірі 6195,00 грн, що складає 149075,85 грн.
Судом встановлено, що фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 було подано податкові декларації платника єдиного податку:
- №9425617253 від 10.02.2025 року, якою задекларовано податкове зобов`язання по єдиному податку на суму 111905,85 грн., термін сплати – 19.02.2025 року, яке залишається несплаченим;
- №9129384695 від 09.05.2025 року, якою задекларовано податкове зобов`язання по єдиному податку на суму 30975,00 грн., термін сплати – 20.05.2025 року, яке залишається несплаченим;
Також фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 було подано податкову декларацію платника військового збору №9129384695 від 09.05.2022 року, якою задекларовано податкове зобов`язання по військовому збору на суму 6195,00 грн., термін сплати – 20.05.2025 року, яке залишається несплаченим.
Відповідно до п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно із п. 203.2 ст. 203 Податкового кодексу України сума податкового зобов`язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.
Таким чином, сума податкового боргу по єдиному податку з фізичних осіб становить 149075,85 грн., по військовому збору становить 6195,00 грн, що складає 149075,85 грн.
При цьому грошові зобов`язання самостійно визначені платником податків сплачені не були.
Відповідно до ст. 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган фіскальної служби надсилає йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання податкового повідомлення-рішення.
18.03.2025 року була сформована податкова вимога форми «Ф» № 0009478-1306-0436 на суму 113737,95 грн. 
Вказану податкову вимогу засобами поштового зв`язку було направлено на податкову адресу відповідача, а саме: АДРЕСА_1 та було повернуто відправнику з відміткою органу поштового зв`язку «За закінченням строку зберігання».
Згідно з відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, місцезнаходженням фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 є: АДРЕСА_1 .
Податковий борг відповідача з часу направлення податкової вимоги форми «Ф» № 0009478-1306-0436 від 18.03.2025 року не переривався, податкова заборгованість не погашалась.
Згідно із п. 59.5 ст. 59 Податкового кодексу України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
Відповідно до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Згідно п. 95.2 ст. 95 Податкового кодексу України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.
Згідно із п. 95.1 ст. 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
Відповідно до п.п 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України контролюючий орган має право звертатись до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.
Пунктом 95.3 ст. 95 Податкового кодексу України встановлено, що стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.
Судом встановлено, що узгоджене грошове зобов`язання в сумі 149075,85 грн. своєчасно та в повному обсязі відповідачем не було сплачено, а тому сума податкового боргу по єдиному податку з фізичних осіб становить 149075,85 грн., по військовому збору становить 6195,00 грн, що складає 147972,32 грн. 
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до ч. 2 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
Оскільки спір вирішено на користь суб`єкта владних повноважень, а також за відсутності витрат позивача - суб`єкта владних повноважень, пов`язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір) стягненню з відповідача не підлягають.
Згідно ст. 250 Кодексу адміністративного судочинства України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення. 
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 241-246, 250, 251, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:
Адміністративний позов задовольнити.
Стягнути податковий борг з платника податків - фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до бюджету у сумі 149075,85 грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України. 
Відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду оскаржується шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя О.В. Серьогіна