19.01.2026 
ЄУН 389/4553/25
Провадження №2-а/389/43/25

РІШЕННЯ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 січня 2026 року Знам`янський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:
головуючого судді Берднікової Г.В.,
за участю секретаря судового засідання Берневек О.А., позивача ОСОБА_1 , представника позивача Білозор О.О., представника відповідача Чернової В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Знам`янка адміністративну справу, за правилами спрощеного позовного провадження, за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі,

В С Т А Н О В И В:
Представник позивача - адвокат Білозор О.О., 05.12.2025 подала до суду позовну заяву, в якій позивач просить поновити строк для звернення до суду з адміністративним позовом, визнавши причини його пропуску поважними. Скасувати постанову про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, серії АВ №00008045 від 24.09.2025, винесену Державною службою України з безпеки на транспорті стосовно нього за ч.2 ст.132-1 КУпАП та закрити справу про адміністративне правопорушення. Допустити поворот виконання вказаної постанови про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, серії АВ №00008045 від 24.09.2025.
Вимоги обгрунтовані тим, що 24.09.2025 головним спеціалістом відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Солов`янчик С.І. винесена постанова серії АВ №00008045 про притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.132-1 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500 грн. А саме вказаною постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що 23.09.2025 о 17:12 год за адресою М-14, км 126+562, Миколаївська обл., на автоматичному зважувальному комплексі WIM-52, зафіксовано транспортний засіб DAF XF 95.430, д.н.з. НОМЕР_1 , з перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР: перевищення навантаження на одинарну вісь транспортного засобу на 8,835% (1.016 тон), при дозволеному максимальному навантаженні на вісь – 11,5 тон. Зафіксовано параметри транспортного засобу - 5 осей, навантаження на вісь 1 - 7300 кг, 2 - 14900 кг, 3 - 5750 кг, 4 - 5900 кг, 5 - 6050 кг, загальна маса - 39900 кг. 
ОСОБА_1 займає посаду директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Ариадна Стар», у власності якого знаходиться транспортний засіб DAF XF 95.430, д.н.з. НОМЕР_1 , який є вантажним сідловим тягачем - Е.
Відповідно до товарно-транспортної накладної від 23.09.2025 №АС-1 ТОВ «Ариадна Стар» здійснювало перевезення цистерни, наповненої водою масою 13,32 т, у складі транспортного засобу DAF XF 95.430, д.н.з. НОМЕР_1 .
Позивач вважає вказану постанову такою, що прийнята у супереч вимог чинного законодавства України, без врахування та з`ясування особливостей вантажу (рідини), що здійснює рух в середині цистерни під час перевезення та обумовлює нерівномірне навантаження на осі вантажного транспортного засобу.
Вказує, що автоматичний зважувальний комплекс WIM-52 не враховує особливості зважування рухомого рідкого вантажу. Так, в момент зважування, коли автомобіль перебував на точках зважування автоматичного комплексу, ємність в цистерні перебувала у русі. Внаслідок динамічного навантаження вага, що відображається при зважуванні рухомого вантажу значно збільшується, що робить дані зважування такими, що не відповідають дійсності, результати зважування необ`єктивними, некоректними і непридатними для використання. Оскаржувана постанова не містить відомостей щодо вантажу та способу його перевезення в цистерні. Методика, про яку йдеться у п.2 Порядку №879 та згiдно якої повинен проводитись процес визначення навантаження на вісь (oci) транспортного засобу спецiально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сферi метрологiї (Укрметртестандартом), не затверджена. Результати вимірювання, здійснені при відсутності затвердженої Методики, не можна вважати достовірними, зважаючи на неможливість встановлення точного показника навантаження на кожну з осей транспортного засобу з відповідним вантажем. Результати вимірювання рухомого транспортного засобу, в якому рідкий вантаж обертається по напрямку руху автомобіля, а при гальмуванні перед автоматичним ваговим обладнанням у зворотному напрямку проти руху, робить результати зважування необ`єктивними, некоректними і непридатними для використання в оскаржуваній постанові, оскільки такі результати вимірювання не можна вважати достовірними, зважаючи на неможливість встановлення точного показника навантаження на кожну з осей транспортного засобу за відповідних умов.
На обґрунтування поважності пропуску строку звернення до суду з даним позовом у позовній заяві вказано, що відповідач про оскаржувану постанову дізнався лише 25.11.2025 при отриманні її копії від державного виконавця Знам`янського відділу державної виконавчої служби у Кропивницькому районі Кіровоградської області ПМУМЮ (м.Одеса) на свій запит після відкриття виконавчого провадження по стягненню з позивача подвійної суми штрафу згідно з оскаржуваною постановою. Таким чином, зазначені доводи свідчить про поважність пропуску строку позивачем для звернення до суду з цим позовом.
16.12.2025 до суду на позовну заяву надійшов відзив, в якому представник відповідача вказує, що позивачем пропущено строк звернення з даною позовною заявою до суду, оскільки оскаржувана постанова була скерована на поштову адресу, яка внесена до державних реєстрів, що підтверджується копіями ф.119 поштових відправлень, які надаються до відзиву. У позовній заяві відповідач вказав ту ж адресу куди було направлено Державною службою України з безпеки на транспорті копію постанови, яку він оскаржує. Це є свідченням того, що позивач завідомо погоджується, та як мінімум, є обізнаним про можливість надходження поштової кореспонденції за його адресою. Оскаржувана постанова повернулась із закінченням строку зберігання, тому позивач був належним чином повідомлений, отже ним пропущений строк звернення з позовною заявою до суду.
По суті заявлених позовних вимог у відзиві вказано, що механізм фіксації навантаження на осі на WIM-комплексах допомагає забезпечити точне та надійне вимірювання маси транспортних засобі, а також забезпечити дотримання вагових обмежень і безпеки на дорогах. У сфері законодавчо регульованої метрології застосовуються засоби вимірювальної техніки, які відповідають вимогам щодо точності, регламентованим для таких засобів, у встановлених умовах їх експлуатації. Правила проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 №30. Відповідно до пункту 3 Правил № 30, транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху. Жодних винятків щодо рідкого вантажу у Правилах №30 не міститься, як і виняткових дозволених вагових обмежень для рідкого вантажу (чи щодо загальної маси ТЗ чи щодо осьових навантажень) пунктом 22.5 Правил дорожнього руху. Фото транспортного засобу позивача додане до відзиву підтверджує, що вантаж перевозився у цистерні. З огляду на особливість вантажу, цистерни виготовлені таким чином, що розподіл маси по осях, а тим паче загальної маси майже не змінюється під час руху ТЗ. Доводи позивача про те, що перевозився рідкий вантаж та його вага змінюється в залежності від рельєфу дороги, швидкості руху є припущенням. Крім того, не впливають на звільнення від відповідальності у сфері автотранспортного перевезення доводи позивача про переміщення під час руху вантажу (з урахуванням його характеристик), оскільки відповідно до положень п.12.5 Правил від 14.10.1997 № 363 для транспортування вантаж треба рівномірно розміщувати в кузові таким чином, щоб не була порушена стійкість автомобіля і не утруднювалося керування ним. Вантаж не повинен зміщуватися під час руху, випадати з кузова, волочитися і створювати небезпеку для пішоходів та інших учасників дорожнього руху. Аналогічним чином, не можуть бути враховані відповідні дані ваги, зафіксовані у товарно-транспортній накладній, оскільки відповідно до п.13 Порядку від 27.12.2019 №1174 вимірювання габаритно-вагових параметрів транспортних засобів здійснюються засобами вимірювальної техніки, які відповідають вимогам, законодавства про метрологію та метрологічну діяльність. Перевізник повинен дотримуватись технічних характеристик, не навантажувати на автомобіль більше його технічних можливостей і не допускати перевантаження на осі транспортного засобу. Також відповідач вважає недоречним посилання позивача у позовній заяві на Порядок здійснення габаритно - вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 №879 адже, згідно пункту 1 вказаного Порядку, його дія не застосовується під час габаритно-вагового контролю на автоматичних пунктах. Крім того, відповідач не погоджується з доводами позивача про те, що проведення зважування у русі, шляхом поосьового зважування, без дотримання часу, необхідного для його врівноваження рідкого (подільного) вантажу, не може дати достовірних результатів навантаження на одну вісь транспортного засобу, адже не дозволяє врахувати перерозподіл тиску на осі та зміщення центру ваги під час нахилу тягача при заїзді на ваги, оскільки додатком до Порядку № 1174 визначено вимоги до облаштування автоматичних пунктів фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті, пунктом 2 яких встановлено, що устаткування автоматичного пункту встановлюється на ділянках автомобільних доріг, на яких не порушується рівномірність руху. Крім того, фізичні характеристики вантажу, не впливають на загальну вагу вантажу та на навантаження на осі, від того який вантаж перевозився, це не зменшить вагу вантажу чи його розміщення. Фізичні характеристики вантажу не спростовують виявленого порушення. Переміщення рідкого вантажу під час руху транспортного засобу не є тією обставиною, яка може звільнити від визначеної законодавством адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення. Крім того, перевізник має вчиняти відповідні дії, зокрема щодо закріплення вантажу, або вжиття інших заходів, які б унеможливлювали зміщення вантажу, з метою не допущення перевищення допустимого навантаження на окрему ось транспортного засобу.
За вказаного у відзиві на позовну заяву відповідач просить суд залишити позовну заяву без розгляду у зв`язку з пропуском строку звернення до суду, а якщо позовну заяву не буде залишено без розгляду, то відмовити у задоволенні позовних вимог.
Позивач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили суд їх задовольнити посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. 
Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, надала поясненя аналогічні змісту відзиву на позовну заяву.
Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. 
Відповідно до п.1 ч.1 ст.20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.
За змістом ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.
Судом встановлено, що 24.09.2025 головним спеціалістом відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень управлення автоматичної фіксації порушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Солов`янчик С.І. винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/пербування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, серія АВ №00008045, відповідно до якої на ОСОБА_1 , накладено адміністратвине стягнення увиді штрафу в розмірі 8500 грн 00 коп. за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.132-1 КУпАП. Зі змісту вказаної постанови вбачається, що 23.09.2025 о 17 год 26 хв, за адресою М-14, км 126+562, Миколаївська обл., зафіксовано рух транспортного засобу DAF XF 95.430, ДНЗ НОМЕР_1 , із перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР України: навантаження на одинарну вісь транспортного засобу на 8,835% (1,016 тон), при дозволеному максимальному навантаженню на вісь 11,5 тон, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.132-1 КУпАП. 
Правопорушення зафіксоване в автоматичному режимі, технічним засобом: WIM 52, Q-FREE HI-TRAC TMU4 WIM, зав.№ WIM 52. Серія, номер свідоцтва про повірку технічного засобу: №740 до 29.08.2026, №5300 до 31.08.2026.
Результати автоматичної фіксації транспортного засобу в момент вчинення адміністратвиного правопорушення виміряні з урахуванням похибки вагові або габаритні параметри трансопртного засобу навантаження на одиночну вісь – 12516 кг. Фактичні зафіксовані параменти ТЗ: кількість вісей – 5 шт.; спарені колеса – 2 вісь; відстань між вісями 1-2: 3790 мм, 2-3: 4330 мм, 3-4: 1300 мм, 4-5:1310 мм, навантеження на вісь 1-7300 кг, 2-14900 кг, 3-5750 кг, 4-5900 кг, 5-6050 кг, загальна масса -39900 кг.
Не погоджуючись із зазначеною постановою, позивач звернувся з даною позовною заявою до суду про її скасування із зазначених у ній підстав, які наведені вище.
На обґрунтування своїх доводів позивачем до матеріалів справи долучено: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , відповідно до якого транспортний засіб марки DAF, моделі XF 95.430, державний номерний знак НОМЕР_1 , належить на праві власності ТОВ «Ариадна Стар», є вантажним сідловим тягачем-Е, повна маса якого 19000 т, без навантаження 7125 т; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 на напівпричіп Н/ПР – паливоцистерна –Е, марки ЕХО, моделі 99983, державний реєстраційний номер НОМЕР_4 , згідно з яким вказаний напівпричіп належить на праві власності ТОВ «Ариадна Стар»; рішення №1/09-2024 учасника ТОВ «Ариадна Стар» від 26.09.2024 про призначення на посаду директора товариства - Кононенка О.В.; товарно-транспортну накладну №АС-1 від 23.09.2025, відповідно до якої автомобіль DAF XF 95.430, державний номерний знак НОМЕР_1 , причіп/напівпричіп ЕХО 99983, державний реєстраційний номер НОМЕР_4 , було завантажено водою (для заміру витрат палива), вид пакування - цистерна, масса брутто 26,58 т. Загальна вага/масса з вантажем та масса брутто трансопртного засобу – 39,9 т. 
Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб визначений Конституцією та законами України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року №103 затверджено Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) (далі по тексту Положення), яка є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.
Укртрансбезпека, відповідно до покладених на неї завдань: здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті; здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів у зонах габаритно-вагового контролю; у випадках, передбачених законом, складає протоколи про адміністративні правопорушення, розглядає справи про адміністративні правопорушенні і накладає адміністративні стягнення (пункт 5 Положення в редакції чинній на час виникнення правовідносин).
Пунктом 7 Положення, для виконання покладених на неї завдань, Укртрансбезпека має право: використовувати у своїй діяльності транспортні засоби, зокрема спеціалізовані, та засоби вимірювальної техніки; у разі виявлення порушень законодавства щодо габаритно-вагового контролю під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) копіювати, сканувати документи, які пред`являють водії транспортних засобів під час проведення такої перевірки, та використовувати їх як доказ під час розгляду справи про порушення законодавства; використовувати засоби фото і відеофіксації процесу перевірки, зокрема в автоматичному режимі.
З наведеного вбачається, що відповідач виконує функції габаритно-вагового контролю транспортних засобів та нараховує відповідну плату за перевищення нормативів допустимої ваги транспортного засобу.
Отже, положеннями чинного законодавства визначені повноваження Укртрансбезпеки щодо контролю за рухом транспортних засобів з перевищенням габаритно-вагових параметрів, а також порядок здійснення такого контролю.
Вказане узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Великої Палати від 12 лютого 2020 року у справі № 917/210/19.
Згідно з ч.2 ст.29 Закону України «Про дорожній рух», з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п.4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року №30, рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, за формою, наведеною в додатку до цих Правил, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів. Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 ПДР України на 2% (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.
Пунктом 3 Правил №30 передбачено, що транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у п.22.5 ПДР України.
Відповідно до ст.14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
За приписами п.1.9 Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху України передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.
Згідно з п.22.1 ПДР України, маса вантажу, що перевозиться, і розподіл навантаження на осі не повинні перевищувати величин, визначених технічною характеристикою даного транспортного засобу.
Відповідно до п.22.5 ПДР України, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли зокрема їх параментри перевищують на дорогах державного значення навантаження на одинарну вісь - 11,5 тон; на здвоєні осі, якщо відстань між осями: менш як 1 метр – 11,5 тон; від 1 до 1,3 метра -16 тон; від 1,3 до 1,8 метра при неспарених колесах -18 тон; від 1,3 до 1,8 метра при спарених колесах, за умови, що навантаження на кожну вісь не перевищує 9,5 тонни -19 тон; від 1,3 до 1,8 метра чотирьохвісних автомобілів, ведучі вісі яких оснащені спареними колесами, за умови, що навантаження на кожну ведучу вісь не перевищує 11,5 тонни -23 тонни; на строєні осі, в тому числі транспортних засобів спеціалізованого призначення (контейнеровозів), що здійснюють перевезення одного або більше контейнерів, якщо відстань між осями: 1,3 метра або менше- 12 тонна; понад 1,3 до 1,4 метра.
Аналіз наведених вище норм свідчить про те, що участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові параметри яких перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у п.22.5 ПДР України, зокрема, навантаження на вісі транспортного засобу, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів, а при перевезенні вантажу без відповідного дозволу настає адміністративна відповідальність, яка залежить від відсоткового перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм.
Частиною 2 ст.132-1 КпАП України передбачено адміністративну відповідальність у випадку перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.
Згідно з ч.1 ст.14-3 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою і третьою статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі (за допомогою комплексу технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу з функціями фотозйомки та/або відеозапису, що функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань на момент запиту відсутні відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.
Відповідно до пунктів 2, 16 Порядку фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2019 року №1174 (Порядок №1174), посадові особи Укртрансбезпеки, уповноважені розглядати справи про правопорушення, зафіксовані в автоматичному режимі, під час їх розгляду використовують інформаційні файли, тобто упорядковану сукупність відомостей про: транспортний засіб; відповідальну особу, визначену статтею 14-3 КУпАП; наявність/відсутність документа, який підтверджує внесення плати за проїзд, або дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні; метаданих, сформованих автоматичним пунктом.
Згідно з п.17 Порядку №1174, у постанові про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі, зазначаються виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги.
Положення Порядку №1174 передбачають технічні можливості автоматичної системи фіксації вагових параметрів, алгоритм здійснення вимірювань та порядок дій посадових особи Укртрансбезпеки, уповноважені розглядати справи про правопорушення, зафіксовані в автоматичному режимі. Зокрема, посадові особи Укртрансбезпеки використовують інформацію з інформаційних баз щодо відомостей про транспортний засіб.
Виходячи з норм законодавства, процес системи фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті здійснюється в автоматичному режимі, що включає формування структурованих даних, інформаційних файлів тощо, та має як наслідок - автоматизоване формування системою проекту постанови про адміністративні правопорушення, а, відтак, і габаритно-вагові розрахунки щодо транспортного засобу здійснюються в автоматичному режимі та в подальшому застосовуються відповідною посадовою особою при прийнятті постанови у справі про адміністративне правопорушення.
В силу ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів.
Згідно з ч.2 ст.258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених частинами другою, третьою статті 132-1, статтею 132-2 цього Кодексу, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).
Відповідно до п.2 Порядку №1174 система фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі - взаємопов`язана сукупність автоматичних пунктів та інформаційної телекомунікаційної системи.
Фіксація правопорушень в автоматичному режимі здійснюється на автоматичних пунктах, які облаштовані відповідно до вимог, визначених у додатку (п.7 Порядку №1174).
Інформація від автоматичних пунктів передається до інформаційної телекомунікаційної системи у вигляді метаданих (п.14 Порядку № 1174).
Тобто, основним доказом у разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.132-1 КУпАП, є показання технічних засобів, що працюють в автоматичному режимі, фото- та відеофайли, внесені до автоматично сформованої постанови.
Враховуючи зазначені норми законодавства та докази, що містяться в матеріалах справи, факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.2 ст.132-1 КУпАП, підтверджується відображеними у оскарженій постанові яка містить результати вимірювання з урахуванням похибки, а також відповідними фотографіями транспортного засобу та державних номерних знаків, здійсненими у момент фіксації транспортного засобу в момент проїзду через автоматичний пункт.
На офіційному вебсайті Укртрансбезпеки у мережі Інтернет за посиланнями: https://wim.dsbt.gov.ua міститься зображення транспортного засобу, з яких видно фото фіксацію транспортного засобу – DAF XF 95.430, державний номерний знак НОМЕР_1 , з цистерною.
У суду відсутні підстави сумніватись в об`єктивності вимірювання.
Доводи позивача щодо перевезення ним рідини (води) є безпідставними, оскільки нормами чинного законодавства не передбачено таких виключень при фіксації правопорушень в автоматичному режимі на автоматичних пунктах.
Згідно з пунктами 2.3 - 2.7 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, за фізичним станом вантажі можуть бути твердими, рідкими і газоподібними. За наявністю тари вантажі підрозділяються на ті, для яких тара потрібна і для яких вона не потрібна. За способом вантаження і розвантаження вантажі бувають: штучними, сипучими, навалочними і наливними. Такі вантажі як швидкопсувні, небезпечні, антисанітарні та живі - мають свої специфічні властивості. В залежності від маси, габаритів одного вантажного місця та специфіки вантажі підрозділяються на такі, перевезення яких здійснюється: за цими правилами і за спеціальними правилами (великовагові, великогабаритні, небезпечні).
Позивачем здійснювалось перевезення рідкого вантажу, а тому водій мав організовувати рух автомобільного транспорту (розміщення вантажу, швидкість руху тощо), не допускаючи переміщення вантажу на одинарну вісь.
Посилання позивача на товарно-транспортну накладну, є безпідставним, оскільки вона не спростовує відсутність зафіксованого правопорушення.
Суд вказує, що саме перевищення вагових параметрів на одну вісь (будь-яку) під час руху автомобіля (в динаміці) спричиняє руйнування дорожнього покриття дороги, саме за це встановлена відповідальність. В контексті п.22.5 Правил дорожнього руху України перевізник, зважаючи на особливості та характер вантажу, зобов`язаний обрати вагу, яка водночас не перевищуватиме як повну масу транспортного засобу, так і навантаження на осі.
При цьому матеріалами справи підтверджено факт недотримання позивачем габаритно - вагових норм на одинарну вісь.
У постанові від 22 грудня 2021 року у справі № 420/3371/21 Верховний Суд зазначив, що за відсутності документів, зокрема, в цьому випадку дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові Державтоінспекцією, або документу про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів, застосовуються адміністративно-господарські штрафи.
Враховуючи викладене, суд вважає, що позивача правомірно притягнуто оскаржуваною постановою до адміністративної відповідальності, за порушення вимог п.22.5 Правил дорожнього руху та накладено адміністративне стягнення за ч.2 ст.132-1 КУпАП.
Решта доводів та аргументів учасників справи не мають значення для вирішення спору по суті, не спростовують встановлених судом обставин у спірних правовідносинах тавикладених висновків суду.
У рішенні ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.
Враховуючи, що відповідач фактично не отримав копію оскарженої постанови, яка була направлена на його адресу місця проживання Державною службою України з безпеки на транспорті (поштове відправлення повернулась адресату з відміткою «за закінченням строку зберігання»), а отримав її копію вже у державного виконавця Знам`янського відділу державної виконавчої служби у Кропивницькому районі Кіровоградської області ПМУМЮ (м.Одеса), яким здійснюється примусове виконання цєї постанови 25.11.2025 та протягом 10 днів з часу її отримання подав до суду вказаний позов, суд вважає, що строк звернення до суду пропущено позивачем з поважних причин.
Таким чином, суд приходить до висновку, що правові підстави для скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення №00008045 від 24.09.2025, відсутні, а тому в задоволенні позовних вимог слід відмовити.
Згідно зі ст.139 КАС України, сплачений позивачем судовий збір при подачі позову до суду, не підлягає відшкодуванню, оскільки позивачу у задоволенню позову відмовлено.
На підставі викладеного, керуючись ст.2,5,6,9,20,72,77,90,132-134,242,244-246,257-263,286 КАС України, суд,

У Х В А Л И В:
Поновити ОСОБА_1 пропущений строк звернення до суду із зазначеним позовом.
У задоволенні позову ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, відмовити.
Судовий збір сплачений позивачем за подання позовної заяви до суду залишити по фактично плнесеному. 
Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відомості про сторін:
позивач - ОСОБА_1 , місце проживання АДРЕСА_1 .
відповідач - Державна служба України з безпеки на транспорті, місце знаходження вул.Антоновича, 51, місто Київ, 03150, код ЄДРПОУ 39816845.

Суддя Г.В. Берднікова