Справа №:755/9475/25
Провадження №: 2/755/2633/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" січня 2026 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі:

Головуючого судді - Хромової О.О.
при секретарі - Церна В.А.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») звернулося до Дніпровського районного суду міста Києва з позовом, в якому просить стягнути з відповідача
 ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг від 30 грудня
2021 року № б/н станом на 20 квітня 2025 року в розмірі 38 551,19 грн та судові витрати в розмірі
2 422,40 грн.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 30 грудня 2021 року ОСОБА_1 ознайомився з умовами кредитування, підписав паспорт споживчого кредиту, а також власноручно підписав заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідно до вказаної заяви відповідачу надано відновлювальну кредитну лінію до 200 000,00 грн строком на 12 місяців з пролонгацією та процентною ставкою (відсотків річних) - 40,8 %, видано кредитну картку «Універсальна GOLD», розмір мінімального обов`язкового платежу 5 % від заборгованості, але не менше ніж 100 грн, щомісячно, або 10 % від заборгованості, але не менше ніж 100 грн, щомісячно, у разі прострочення, починаючи з другого місяця прострочення. Відповідач користувався кредитним лімітом, періодично повертав суму кредитного ліміту та сплачував відсотки за користування коштами, однак згодом перестав виконувати зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого в останнього утворилась заборгованість.
30 січня 2024 року ОСОБА_1 у системі самообслуговування «Приват24» за допомогою ОТР паролю підписав заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, а також додаткову угоду № SAMDNWFC00073319742_01 до кредитного договору від 30 грудня 2021 року. Відповідно до пункту 1 додаткової угоди сторони погодили зміни умов кредитного договору шляхом внесення змін до заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, а саме: тип кредиту - не відновлювана кредитна лінія, строк кредитування - 12 місяців з пролонгацією, але не більше 5 років з дати укладення цієї додаткової угоди, процентна ставка (відсотків річних) - 12,0 %, мінімальний платіж зменшено до 1 % від заборгованості, але не менше ніж 100 грн, щомісячно, протягом перших шести календарних місяців з дати укладення додаткової угоди, зі збільшенням до 3 %, починаючи з сьомого календарного місяця з дати укладення додаткової угоди і до дати повного погашення кредиту. 
Отже, позивач врахував фінансовий стан відповідача, та погодив пільгові умови обслуговування, однак останній грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом не повернув, і станом на
20 квітня 2025 року ОСОБА_1 має заборгованість перед АТ КБ «ПриватБанк» за тілом кредиту у розмірі 38 551,19 грн.
В порядку автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано судді Хромовій О.О.
Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 30 травня 2025 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Сторонам роз`яснено їх процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено процесуальні строки.
Разом з позовом від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності його представника та про згоду на ухвалення заочного рішення.
У встановлений судом строк відповідач ОСОБА_1 відзив на позов не подав. Конверт з ухвалою про відкриття провадження, що направлявся за адресою зареєстрованого місця проживання відповідача повернувся до суду неврученим з відміткою «Укрпошти» про причини повернення - «адресат відсутній за вказаною адресою».
Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі
№ 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).
Верховний Суд у постанові від 11 червня 2021 у справі № 2-6236/11, провадження № 61-6596ск20, сформулював висновок, за яким у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернуто поштою у зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.
Строки для подання відзиву та відповіді на відзив закінчились, а тому відповідно до частини восьмої статті 178 ЦПК України та частини п`ятої статті 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Враховуючи те, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, керуючись частиною другою статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані позивачем докази, суд приходить до таких висновків.
З матеріалів справи вбачається, що 30 грудня 2021 року ОСОБА_1 підписав заяву про приєднання до Умов та Правил надання послуг, у якій підтвердив, що підписанням цієї заяви, клієнт приєднується до розділу «Загальні положення», підрозділів «Кредитні картки», «Поточні рахунки», «Використання картки», «Віддалені канали обслуговування», «Оплата частинами та Миттєва розстрочка», Умов та Правил надання банківських послуг АТ КБ «Приват Банк», що розміщені в мережі Інтернет за адресою https://privatbank.ua/terms, які разом становлять договір банківського рахунка, приймає всі права та обов`язки, встановлені в цьому договорі та зобов`язується їх належним чином виконувати.
У вказаній заяві зазначено основні умови кредитування, а саме - пунктами 1.2, 1.3, 1.5 заяви про приєднання до Умов та Правил надання послуг визначено розмір кредитного ліміту, який не перевищує 200 000,00 для карт «Універсальна» та «Універсальна Gold», строк кредитування - 12 місяців з пролонгацією, фіксовану процентну ставку 42,0 % для карт «Універсальна» та 40,8 % для карт Універсальна Gold, наслідки прострочення виконання та невиконання зобов`язань за договором, розмір процентної ставки, яка застосовується при невиконанні зобов`язання 84,0 % для карт «Універсальна» та 81,6 % для карт «Універсальна Gold».
У розділі 2 вказаної заяви зазначено істотні умови та інші умови Договору «Оплата частинами та Миттєва розстрочка», зокрема встановлено, що ліміт кредиту для карт «Універсальна» складає
50 000,00 грн для карт «Універсальна Gold» - 75 000,00 грн, мета отримання кредиту - споживчі цілі, процентна ставка оплата частинами - 0,01 %, процентна ставка миттєва розстрочка - 2,9 %.
Вказану заяву відповідачем підписано власноруч на планшеті, що відповідає вимогам постанови Національного Банку України від 13 грудня 2019 року № 151 «Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України», яка була чинна на момент підписання заяви.
30 січня 2024 року ОСОБА_1 підписав заяву про приєднання до Умов та Правил надання послуг, у якій підтвердив, що підписанням цієї заяви, клієнт приєднується до розділу «Загальні положення», підрозділів «Кредитні картки», «Поточні рахунки», «Використання картки», «Віддалені канали обслуговування», «Оплата частинами та Миттєва розстрочка», Умов та Правил надання банківських послуг АТ КБ «ПриватБанк», що розміщені в мережі Інтернет за адресою https://privatbank.ua/terms, які разом становлять договір банківського рахунка, приймає всі права та обов`язки, встановлені в цьому договорі та зобов`язується їх належним чином виконувати.
У вказаній заяві зазначено основні умови кредитування, а саме: розмір кредитного ліміту, який не перевищує 200 000,00 для карт «Універсальна» та «Універсальна Gold», строк кредитування - 12 місяців з пролонгацією, фіксовану процентну ставку 42,0 % для карт «Універсальна» та 40,8 % для карт Універсальна Gold, наслідки прострочення виконання та невиконання зобов`язань за договором, розмір процентної ставки, яка застосовується при невиконанні зобов`язання 84,0 % для карт «Універсальна» та 81,6 % для карт «Універсальна Gold» (пункти 9.2, 9.3).
Істотними умовами та іншими умови Договору «Оплата частинами та Миттєва розстрочка», встановлено, що ліміт кредиту для карт «Універсальна» та «Універсальна Gold» складає 200 000,00 грн, тип кредиту - строковий кредит, мета отримання кредиту - споживчі цілі, процентна ставка оплата частинами - 0,01 %, процентна ставка миттєва розстрочка - 1,9 %, тип процентної ставки - фіксована (пункти 10.3, 10.4).
Відповідно до договору банк зобов`язується надати позичальнику строковий кредит на споживчі цілі, а саме відповідно до статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконання обов`язків найманого працівника) у розмірі, визначеному договором, в обмін на зобов`язання позичальника з повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом в обумовлені цим договором терміни.
Відповідно до пункту 14 договору, сторони погодили використання простого електронного підпису (ОТП-пароль або одноразовий ідентифікатор) при підписанні електронних документів, який однозначно ідентифікує особу клієнта. Сторони визнають правочини у вигляді електронних документів із використанням зазначених простих електронних підписів дійсними та обов`язковими для сторін, та такими, що не потребують додаткового підтвердження.
Також, 30 січня 2024 року сторони підписали додаткову угоду № SAMDNWFC00073319742_01 до кредитного договору від 30 грудня 2021 року. Відповідно до пункту 1 додаткової угоди сторони погодили зміни умов кредитного договору шляхом внесення змін до заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, а саме: тип кредиту - не відновлювана кредитна лінія, строк кредитування - 12 місяців з пролонгацією, але не більше 5 років з дати укладення цієї додаткової угоди, процентна ставка (відсотків річних) - 12,0 %, мінімальний платіж зменшено до 1 % від заборгованості, але не менше ніж
100 грн, щомісячно, протягом перших шести календарних місяців з дати укладення додаткової угоди, зі збільшенням до 3 %, починаючи з сьомого календарного місяця з дати укладення додаткової угоди і до дати повного погашення кредиту. 
Також до матеріалів справи долучено паспорт споживчого кредиту, який містить аналогічні умови кредитування, до викладених у договорі.
Дані обставини, як факт написання заяви та укладення договору з позивачем, так і факт отримання ним кредитних коштів на власний рахунок, відповідач не оспорив.
Таким чином, судом встановлено, що між сторонами укладено кредитний договір, на підставі якого виникли договірні правовідносини.
Щодо умов договору, і щодо розміру невиконаних грошових зобов`язань відповідача, то суд виходить з такого.
Відповідно до частини першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Частинами першою, третьою статті 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
За змістом частини першої статті 615 ЦК України не припустима одностороння відмова від зобов`язання.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно із статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно зі статтею 1049 цього Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно з наданим банком розрахунком заборгованість ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором станом на 20 квітня 2025 року становить 38 551,19 грн (заборгованості за тілом кредиту). 
Судом також досліджено виписку по рахунку, відкритому на ім`я ОСОБА_1 , з якої убачається, що відповідач активно користувався картковим рахунком, періодично вносив кошти на його поповнення, однак станом на 20 квітня 2025 року наявна заборгованість за тілом кредиту у розмірі 38 551,19 грн.
Виписка за картковим рахунком відповідача, що міститься в матеріалах справи є належним доказом для визначення заборгованості відповідача, що відповідає пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року
№ 75, та узгоджується з правовою позицією, висловленою у постанові Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18-ц.
Згідно із статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.
Суд при розгляді справи виходить з того, що позивач, як сторона договору, яка виконала свої зобов`язання за договором, має право вимагати від другої сторони належного виконання його грошових зобов`язань, в тому числі повернення кредитних коштів, сплати відсотків та погашення виниклої заборгованості, а також сплати неустойки, передбаченої договором, у разі прострочення.
Відповідач (позичальник) свої зобов`язання за договором кредиту не виконав належним чином, допустив прострочення в платежах і заборгованість по поверненню кредитних коштів за наданим позивачем розрахунком. Крім того, відповідач не оспорив дані розрахунки, не подав доказів на їх повне або часткове спростування.
Таким чином, суд дійшов висновку, що розрахунок в частині наявності використаних і не повернутих кредитних коштів, як такий, що не оспорений і не спростований відповідачем, є правильним і відповідає дійсності, а тому відповідно до цього розрахунку відповідач має заборгованість за тілом кредиту в розмірі 38 551,19 грн.
Враховуючи, що відповідачем не спростовано розміру боргу і не доведено його відсутність або його погашення чи часткове погашення, не встановлено підстав для звільнення відповідача від обов`язку по поверненню використаних ним кредитних коштів у вказаному розмірі, або для зменшення вказаної суми боргу, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач знайшли підтвердження під час судового розгляду справи, заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню.
Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до платіжної інструкції від 08 травня 2025 року № BOJ68B4AEW позивачем сплачено судовий збір у сумі 2 422,40 грн.
Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
У зв`язку із задоволенням позовних вимог з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 422,40 грн.
На підставі викладеного, керуючись статтями 526, 549, 550, 611, 613, 615, 627, 629, 631, 638, 639, 1048, 1054 ЦК України, статтями 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 30 грудня 2021 року № б/н станом на 20 квітня 2025 року у розмірі 38 551,19 грн (тридцять вісім тисяч п`ятсот п`ятдесят одну гривню 19 копійок).
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» судовий збір у розмірі 2 422,40 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 копійок).
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.
Позивач - Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», ідентифікаційний код юридичної особи в ЄДРПОУ 14360570, адреса місцезнаходження: вул. Грушевського, 1Д, м. Київ,01001.
Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце проживання зареєстровано за адресою:
 АДРЕСА_1 .
Повне рішення суду виготовлено 27 січня 2026 року.

Суддя О.О. Хромова