Справа № 740/6877/25 
Провадження № 3/740/42/26 

ПОСТАНОВА
Іменем України
13 січня 2026 року        м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі судді Шевченко І. М.,
за участі секретаря судового засідання Хомінець Т. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ніжині матеріали, які надійшли з Ніжинського РУП ГУ НП в Чернігівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
установив:
24.11.2025 о 12 год. 00 хв. у с. Вертіївці по вул. Миру, 2, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «ЗАЗ 110307», р. н. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук; від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі – відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, таким чином, учинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Указаний факт підтверджується актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направленням на огляд водія транспортного засобу, розпискою, сд-диском з відеозаписом, доданими до протоколу.
У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що 24.11.2025 його було зупинено працівником поліції, який перевірив документи, після чого попросив перемістити транспортний засіб, запевнивши при цьому, що для ОСОБА_1 жодних негативних наслідків не буде з огляду на його статус військовослужбовця. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння він дійсно відмовився, однак таку відмову пояснив своїм розгубленим емоційним станом, хоча не перебував фактично у стані алкогольного сп`яніння. Також пояснив, що повідомляв працівників поліції про неможливість залишити транспортний засіб на узбіччі, оскільки в автомобілі знаходилися антени та зброя, за збереження яких він ніс персональну відповідальність, у зв`язку з чим не міг залишити їх без нагляду. Після складання адміністративного протоколу він поїхав далі. Вважає, що його права були порушені, оскільки працівники поліції не повідомили Військову службу правопорядку, адже він є військовослужбовцем. Раніше він проходив лікування у психіатричному закладі, однак медичних протипоказань до керування транспортними засобами не має, керування транспортними засобами лікарем дозволено. У разі позбавлення його права керування транспортними засобами, це ускладнюватиме отримання нового посвідчення водія. 
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.
Згідно зі ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 23 КУпАП установлено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Відповідно до вимог пункту 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Виконання пункту 2.5 Правил дорожнього руху є обов`язком водія, а не його правом, за відмову від виконання якого передбачена адміністративна відповідальність. 
При цьому поліцейські не зобов`язані умовляти водія пройти огляд, достатньо пред`явлення однієї законної вимоги, відмова від виконання якої є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.
Отже, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, є порушенням вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху і утворює самостійний склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
На підставі лише відповідних ознак, які виявляють поліцейські, останні можуть направити особу для проходження відповідного огляду на стан сп`яніння, і водій зобов`язаний його пройти, щоб підтвердити чи спростувати виявлені поліцейськими ознаки. Порядок і обсяг виявлення ознак сп`яніння поліцейськими самі по собі не впливають на кваліфікацію дій водія за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до вимог ст. 251, 252 КУпАП суд вважає, що наявні у справі докази, які безпосередньо досліджені судом, є належними, допустимими, достовірними і в сукупності - достатніми для належної правової оцінки дій особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, та визнання її винуватості.
Оцінивши наявні в справі докази в сукупності, суд дійшов висновку про доведеність поза розумним сумнівом учинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що беззаперечно підтверджується сукупністю досліджених доказів.
Так, до протоколу додано диск із відеозаписом з місця події, з якого вбачається, що працівниками поліції було зупинено транспортний засіб марки «ЗАЗ 110307», р. н. НОМЕР_2 , який перебував на проїзній частині дороги зі ввімкненими стоп-сигналами. Після зупинки вказаного транспортного засобу працівник поліції підійшов до автомобіля, за кермом якого перебував водій ОСОБА_1 , який вийшов із транспортного засобу, при цьому на передньому пасажирському сидінні знаходився пасажир, який у подальшому також вийшов із автомобіля. Працівник поліції з`ясував у водія напрямок його руху, на що ОСОБА_1 повідомив, що прямує до міста Харків, та на вимогу поліцейського йому було запропоновано пред`явити посвідчення водія на право керування транспортним засобом. Під час подальшої розмови працівником поліції були озвучені виявлені у водія ознаки алкогольного сп`яніння. На запитання поліцейського про вживання алкогольних напоїв ОСОБА_1 пояснив, що напередодні він вживав пиво. На вимогу поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі водій відмовився, після чого працівники поліції повідомили водія про складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Крім того, ОСОБА_1 було відсторонено від керування транспортним засобом, що підтверджується наявною у матеріалах справи власноручною розпискою, в якій він зобов`язався не керувати належним йому транспортним засобом, а також зазначив, що автомобіль залишатиметься припаркованим на узбіччі дороги. 
Щодо посилання  ОСОБА_1 на медичну документацію про проходження ним лікування, то таке мало місце у періоди з 28.05.2025 по 18.06.2025 та з 05.08.2025 по 22.09.2025, тобто задовго до вчинення указаного адміністративного проавопорушення, що мало місце 24.11.2025, і подані медичні документи не спростовують обставин, викладених у протоколі.
Доводи ОСОБА_1 про те, що він не перебував у стані алкогольного сп`яніння є безпідставними з огляду на те, що протокол стосовно нього складено за відмову від проходження у встановленому порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, що у свою чергу утворює самостійний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.
Також безпідставними є доводи ОСОБА_1 щодо порушення його прав у зв`язку з неповідомленням працівниками поліції Військової служби правопорядку, оскільки чинним законодавством не передбачено, що така обставина впливає на наявність складу адміністративного правопорушення або є підставою для звільнення особи від адміністративної відповідальності. Сам по собі статус військовослужбовця не звільняє особу від обов`язку дотримуватися Правил дорожнього руху України та відповідальності за їх порушення.
Згідно з рішенням у справі «О Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, за своїм характером має підвищену суспільну небезпеку, оскільки становить загрозу не лише для безпечного руху транспорту, а й для життя та здоров`я водіїв, пасажирів, інших учасників дорожнього руху та пішоходів. 
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 убачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, за що він повинен нести адміністративну відповідальність.
На підставі викладеного суд вважає за необхідне притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.
Також із ОСОБА_1 на користь держави необхідно стягнути судовий збір.
Керуючись ст. 1, 7, 9, 23, ч. 1 ст. 130, ст. 245, 251, 252, 280, 283, 284 КУпАП, -
постановив:
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.
Реквізити для сплати штрафу: отримувач ГУК у Черніг.обл/Чернігів.обл/21081300, код отримувача (ЄДРПОУ) 37972475, банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.), номер рахунку (IBAN) UA528999980313070149000025001, код класифікації доходів бюджету 21081300.
Реквізити для сплати судового збору: отримувач ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача (ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), номер рахунку (IBAN) UA908999980313111256000026001, код класифікації доходів бюджету 22030106.
Строк звернення постанови до виконання - три місяці.
Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Оригінал квитанції про сплату штрафу та судового збору необхідно надати Ніжинському міськрайонному суду Чернігівської області за адресою: вул. Шевченка, 57 А, м. Ніжин, Чернігівська область.
У разі несплати штрафу у встановлений строк з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу у порядку примусового виконання постанови відповідно до ст. 308 КУпАП, що становить 34 000,00 грн.
Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області протягом десяти днів з дня її прийняття.

Суддя І. М. Шевченко