КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  	
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 січня 2026 року м. Київ справа №320/25678/24
Київський окружний адміністративний суд у складі судді Панченко Н.Д., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу у місті Києві за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
До Київського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (код ЄДРПОУ 22933548; 08500, Київська область, м. Фастів, вул. Саєнка, буд. 10), в якому просить суд:
- визнати протиправним обмеження належної ОСОБА_1 пенсії максимальним розміром, вчиненого Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області з 01.03.2022, 01.03.2023 та з 01.03.2024;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії з 01.03.2022 року з урахуванням індексації установленої, згідно постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 118 «Про індексацію пенсійних та додаткових заходів підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році», з 01.03.2023 з урахуванням індексації, установленої згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 № 168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році», з 01.03.2024 з урахуванням індексації, установленої згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2024 № 185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році», без обмеження пенсії граничним розміром, із включенням щомісячної доплати у розмірі 2000 гривень згідно постанови Кабінету Міністрів України № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» від 14.07.2021 року.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є пенсіонером, отримує пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
З 01.01.2018 пенсія позивача була перерахована на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103. Однак при перерахунку пенсії були враховані лише посадовий оклад, оклад за військовим званням та надбавка за вислугу років у зв`язку із внесенням відповідних змін до постанови Уряду від 13.02.2008 №45, якою передбачено порядок перерахунку пенсій.
У подальшому, рішенням Київського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2022 року по справі № 320/5498/22, зокрема, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Київській області" від 01.02.2022 №107 відповідно до статей 43, 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції", починаючи з 01.12.2019, з урахуванням раніше виплачених сум.
Проте, після перерахунку пенсії згідно з рішенням суду та постановами КМУ № 118, № 168 відповідач почав обмежувати її максимальний розмір, в тому числі шляхом обмеження індексації та скасування доплати у розмірі 2000 грн відповідно до постанови КМУ №713.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 14 червня 2024 року відкрите провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Відповідач правом на надання відзиву не скористався, про відкриття провадження у справі був проінформований шляхом направлення на електронну адресу копії ухвали про відкриття провадження у цій справі, підписану кваліфікованим електронним підписом головуючого судді, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа від 17.06.2024.
Відтак останнім днем на подання відзиву на позовну заяву було 02.07.2024.
Відповідно до частини шостої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Згідно з частиною другою статті 175 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
Відповідно до частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Учасники справи з клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні до суду не звертались.
З урахуванням викладеного, розгляд справи судом здійснено у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.
Розглянувши подані сторонами докази та матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для правильного вирішення спору, суд дійшов таких висновків.
Судом встановлено, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Київській області та з 1998 року отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-XII (далі - Закон № 2262-XII).
З 01 січня 2018 року пенсія позивача була перерахована на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103. При цьому при здійсненні зазначеного перерахунку відповідачем було враховано лише посадовий оклад, оклад за військовим званням та надбавку за вислугу років, що було зумовлено внесенням відповідних змін до постанови Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45, якою затверджено Порядок проведення перерахунку пенсій.
У подальшому рішенням Київського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2022 року у справі № 320/5498/22, яке набрало законної сили, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу з 01 грудня 2019 року на підставі довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Київській області» від 01 лютого 2022 року № 107 відповідно до статей 43, 63 Закону № 2262-XII та постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988.
Разом з тим після виконання вказаного судового рішення відповідач почав обмежувати розмір пенсії позивача шляхом її фіксації, зокрема шляхом невиплати індексації у 2022- 2024 роках та припинення виплати щомісячної доплати у розмірі 2000 грн, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 року № 713.
Таким чином, після перерахунку пенсії на виконання судового рішення та з урахуванням положень постанов Кабінету Міністрів України № 118, № 168, № 185 відповідач фактично застосував обмеження максимального розміру пенсії шляхом невиплати індексації та щомісячної доплати.
Вважаючи такі дії та відмову відповідача у здійсненні перерахунку пенсії без застосування обмеження протиправними, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.
Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, є, зокрема, Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон №2262-ХІІ).
Відповідно до статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» № 2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам служби, а також стимулює закріплення кваліфікованих кадрів.
Обмеження граничного розміру пенсії десятьма прожитковими мінімумами було вперше запроваджено Законом України від 08 липня 2011 року № 3668-VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», яким одночасно внесено відповідні зміни до статті 43 Закону № 2262-XII.
Водночас Рішенням Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року № 7-рп/2016 положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII визнано такими, що не відповідають Конституції України, у зв`язку з чим вони втратили чинність з дня ухвалення зазначеного рішення.
Конституційний Суд України у вказаному рішенні виходив з того, що соціальний захист військовослужбовців, гарантований частиною п`ятою статті 17 Конституції України, має безумовний характер і не може бути звужений з мотивів економічної доцільності чи складної соціально-економічної ситуації.
Отже, з 20 грудня 2016 року у Законі № 2262-XII відсутня частина сьома статті 43, а внесені до неї зміни є нереалізованими.
Зазначений висновок узгоджується з правовими позиціями Верховного Суду, викладеними, зокрема, у постановах від 30 жовтня 2020 року у справі № 522/16881/17, від 17 травня 2021 року у справі № 343/870/17, від 31 липня 2024 року у справі № 480/1704/19.
При цьому положення статті 2 Закону № 3668-VI у частині поширення її дії на Закон № 2262-XII фактично дублюють зміст частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII, яка визнана неконституційною, що свідчить про наявність колізії між нормами законів.
За наявності такої колізії, відповідно до частини третьої статті 7 КАС України, суд зобов`язаний застосовувати правовий акт, який має вищу юридичну силу, а також керуватися принципом найбільш сприятливого для особи тлумачення норм права, що відповідає практиці ЄСПЛ (рішення у справі «Щокін проти України») та правовим висновкам Великої Палати Верховного Суду (постанови від 06.11.2018 у справі № 812/292/18, від 13.02.2019 у зразковій справі № 822/524/18).

З огляду на вищевказане, суд у цій справі дійшов висновку, що обмеження відповідачем максимального розміру пенсії позивача, право на пенсійне забезпечення якого встановлене Законом №2262, є протиправним.
Саме такий висновок щодо застосування норм права у подібних спірних правовідносинах викладено Верховним Судом у численних постановах.
При цьому суд зазначає, що у спірних правовідносинах суд не керується положеннями статті 46 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" від 19 листопада 2024 року № 4059-IX, який набрав чинності з 01.01.2025, відповідно до якої установлено, що у 2025 році у період дії воєнного стану пенсії, призначені (перераховані) відповідно до Митного кодексу України, законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про статус народного депутата України», «Про Національний банк України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про дипломатичну службу», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про судову експертизу», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів», «Про наукову і науково-технічну діяльність», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», Постанови Верховної Ради України від 13 жовтня 1995 року № 379/95-ВР «Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України» (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством), розмір яких (пенсійної виплати) перевищує десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, виплачуються із застосуванням до суми перевищення коефіцієнтів у розмірах і порядку, визначених Кабінетом Міністрів України, та нормами постанови Кабінету Міністрів України від 3 січня 2025 р. № 1 "Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану", яка набрала чинності з дня опублікування та застосовується з 1 січня 2025 року, виходячи з того, що вказані нормативно-правові акти не були застосовані відповідачем і не є підставою виникнення спірних правовідносин.
Відповідно до статті 64 Закону №2262 (в редакції Закону №2040-IX від 15.02.2022, яка застосовується з 1 березня 2022 року) у разі якщо пенсії, призначені військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію згідно з цим Законом, та членам їх сімей у попередньому календарному році та до дати індексації пенсії включно у році, в якому проводиться індексація пенсій, не перераховувалися відповідно до частини четвертої статті 63 цього Закону, для забезпечення їх індексації проводиться перерахунок пенсій у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, із застосуванням коефіцієнта збільшення, що визначається відповідно до частини другої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Сума індексації враховується під час подальшого перерахунку пенсії відповідно до статті 63 цього Закону.
Судом встановлено, що відповідач здійснював нарахування індексації пенсії відповідно до постанов Кабінету Міністрів України № 118, № 168, № 185, однак фактично не виплачував її у повному обсязі з мотивів обмеження максимального розміру пенсії.
Разом з тим зазначені підзаконні нормативно-правові акти в частині обмеження індексації суперечать приписам Закону № 2262-XII з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016, а тому не підлягають застосуванню.
Крім того, суд враховує правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 08 листопада 2022 року у справі № 420/2473/22, відповідно до якого перерахунок пенсії, здійснений на виконання судового рішення з метою відновлення порушеного права, зокрема на підставі довідок про грошове забезпечення, виданих станом на 2019 рік, не є перерахунком пенсії у зв`язку зі зміною складових грошового забезпечення у розумінні постанови Кабінету Міністрів України № 713 та, відповідно, не позбавляє особу права на отримання щомісячної доплати у розмірі 2000 гривень, передбаченої зазначеною постановою. 
Водночас суд звертає увагу, що у випадку перерахунку пенсії на підставі довідок про грошове забезпечення, виданих станом на 01 січня 2020 року, 01 січня 2021 року, 01 січня 2022 року, 01 січня 2023 року та наступні періоди, такий перерахунок здійснюється у зв`язку зі зміною складових грошового забезпечення. За усталеною практикою Верховного Суду, у таких правовідносинах особи втрачають право на отримання щомісячної доплати у розмірі 2000 гривень, встановленої постановою Кабінету Міністрів України № 713.
З матеріалів справи вбачається, що перерахунок пенсії позивача був зумовлений набранням законної сили рішенням Київського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2022 року по справі № 320/5498/22.
У зв`язку з цим, суд вважає за необхідне визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо припинення нарахування позивачеві щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000,00 грн. відповідно до постанови N 713 у зв`язку із реалізацією довідки про зміну грошового забезпечення позивача станом на 2019 рік.
Також при прийнятті рішення суд звертає увагу на те, що рішенням Київського окружного адміністративного суду від 30 травня 2023 року у справі № 320/2425/23, зокрема, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію пенсії з 1 березня 2022 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» від 16 лютого 2022 року №118, з урахуванням проведених виплат та без обмеження пенсії максимальним розміром.
Суд зазначає, що рішенням Київського окружного адміністративного суду від 30 травня 2023 року у справі № 320/2425/23, яке набрало законної сили, вже було вирішено спір між тими самими сторонами щодо обов`язку Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області нарахувати та виплатити позивачеві індексацію пенсії з 01 березня 2022 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 року № 118, без обмеження пенсії максимальним розміром та з урахуванням проведених виплат. 
Відповідно до частини четвертої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, встановлені судовим рішенням, яке набрало законної сили, є преюдиційними та не підлягають повторному доказуванню під час розгляду іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено такі обставини. 
Крім того, відповідно до принципу остаточності судового рішення (res judicata), який є складовою права на справедливий суд, гарантованого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, спір, що вже вирішений судом та щодо якого судове рішення набрало законної сили, не може бути предметом повторного судового розгляду. 
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що у частині позовних вимог щодо виплати пенсії з урахуванням індексації, починаючи з 01 березня 2022 року, спір між сторонами є таким, що вже вирішений судом, а відтак підстави для повторного судового захисту відсутні, у зв`язку з чим у задоволенні позовних вимог у цій частині слід відмовити.
Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача здійснити нарахування щорічних індексацій пенсії, встановлених постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2023 року № 168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» та постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2024 року № 185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році», суд зазначає таке. 
З матеріалів справи вбачається та сторонами не заперечується, що відповідачем здійснювалося нарахування щорічної індексації пенсії відповідно до постанов Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 року № 118, від 24 лютого 2023 року № 168 та від 23 лютого 2024 року № 185. 
Разом з тим фактична виплата нарахованих сум індексації відповідачем не здійснювалася у повному обсязі з мотивів застосування обмеження пенсії максимальним розміром. 
За таких обставин суд доходить висновку, що спір щодо нарахування та обчислення щорічної індексації пенсії між сторонами у цій справі відсутній, оскільки відповідні нарахування відповідачем здійснені. Спір фактично стосується не нарахування, а виплати індексації, що є предметом іншої частини позовних вимог та оцінюється судом окремо. 
Відтак, відсутні підстави вважати, що у частині вимоги про зобов`язання здійснити нарахування щорічної індексації права позивача є порушеними або оспорюваними. 
Суд також враховує, що відповідно до завдань адміністративного судочинства та усталеної судової практики, судовому захисту підлягають лише порушені, невизнані або оспорювані права та інтереси особи, а не ті, порушення яких є лише ймовірним або можливим у майбутньому. 
Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.
Під час звернення з даним позовом до суду позивач судовий збір не сплачував, оскільки є звільненим від сплати судового збору на підставі п. 10 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір". Таким чином, судовий збір за рахунок відповідача на користь позивача відшкодуванню не підлягає.
Керуючись статтями 243-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ВИРІШИВ:
Адміністративний позов задовольнити частково.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (код ЄДРПОУ 22933548; 08500, Київська область, м. Фастів, вул. Саєнка, буд. 10) в частині відмови у виплаті ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) щомісячної доплати, визначеної постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» та обмеженням пенсії максимальним розміром.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області (код ЄДРПОУ 22933548; 08500, Київська область, м. Фастів, вул. Саєнка, буд. 10) поновити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) з дати припинення доплату у розмірі 2000 гривень, визначеної постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» до зміни правового регулювання або фактичних обставин справи та з 01.03.2023 нарахувати та виплатити пенсію без обмеження максимальним розміром, з урахуванням раніше виплачених сум.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.
Повний текст рішення складено та підписано 30.01.2026.

Суддя Панченко Н.Д.