Справа № 127/5631/24
Провадження № 2/127/645/24

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2026 року	місто Вінниця	

Вінницький міський суд Вінницької області
в складі: головуючого судді Бойко В.М.,
при секретарі Іщенко А.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вінниці в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтранс Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

 
ВСТАНОВИВ:

 
Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» (правонаступником яого є «Фінансова компанія «Фінтраст Капіт») звернулося до суду з позовною заявою до відповідачки ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та просило стягнути з відповідачки на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» суму заборгованості у розмірі 43 885,95 грн., а також судові витрати.
Позовні вимоги мотивовані тим, що що 30.08.2021 року між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачкою за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем ТОВ «Авентус Україна» відповідно до Правил надання коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» затверджених наказом №53-ОД від 16 січня 2020 року, був укладений електронний договір №4699942 про надання споживчого кредиту. Відповідно до договору відповідачці було надано кредит у розмірі 10 000 грн. 00 коп. шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідачки № НОМЕР_1 , строком на 30 днів тобто до 29.09.2021 року, який може бути продовжений, зі сплатою процентів.
У свою чергу, 17.01.2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» укладено договір факторингу №17.01/23-Ф, відповідно до якого останній набув права грошової вимоги до відповідачки за вищевказаним кредитним договором в розмірі 32 800 грн 00 коп., з яких: тіло кредиту – 10 000 грн. 00 коп., та нараховані проценти – 22 800 грн. 00 коп. Вказана сума заборгованості не погашена ні на рахунок попереднього кредитора, ні на рахунок позивача, а тому позивач, керуючись ст. 610-612, 625, 1049 ЦК України, звернувся до із вказаним позовом, окрім тіла кредиту та процентів за користування кредитом також просить стягнути з відповідачки інфляційні витрати – 9 085 грн. 60 коп. та три відсотки річних – 2 000 грн. 35 коп.
Ухвалою суду від 08.03.2024 року було відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) осіб, з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив.
28.03.2024 року на адресу суду від ОСОБА_1 надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона вказала, що вважає позовні вимоги необґрунтованими та недоведеними, тому в задоволенні позову слід відмовити повністю. Зазначила, що позивачем не надано належних та допустимих (взагалі ніяких) доказів видачі позичальнику кредиту у заявленій сумі, а саме: не було надано оригіналу кредитного договору, меморіальний ордер чи інший первинний бухгалтерський документ, що підтверджує перерахування кредитних коштів на рахунок позичальника кредитором, виписки з рахунку кредитора за дату виплати коштів відповідачці.
Крім того, 28.03.2024 року на адресу суду від ОСОБА_1 надійшло клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, в якому відповідачка вказала, що враховуючи критерії добросовісності, розумності та справедливості просить суд у випадку повного або часткового задоволення позову зменшити розмір судових витрат на правову допомогу позивача, що підлягають стягненню з нього, до співмірних з половиною суми прожиткового мінімуму працездатних осіб на місяць.
29.03.2024 року від ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» надійшла заява про зменшення позовних вимог , в якій позивач зазначив, що користуючись своїм правом, позивач хоче відмовитись від позовних вимог в частині інфляційних втрат та трьох відсотків річних.
29.03.2024 року від ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» надійшла відповідь на відзив, в якій позивач не погоджується з доводами відповідача, викладеними у відзиві на позовну заяву, та вважає їх такими, що не відповідають дійсності та вимогам чинного законодавства, а тому просить заявлені позовні вимоги задоволити в повному обсязі.
02.04.2024 року ОСОБА_1 подала заперечення на відповідь на відзив, в яких зазначила, що позовні вимоги вважає необґрунтованими та недоведеними, тому в задоволенні позову слід відмовити повністю.
Ухвалою суду від 15.07.2024 року за клопотанням сторони позивача було витребувано докази у АТ «Універсал Банк».
Ухвалою суду від 29.07.2024 року задоволено клопотання ОСОБА_1 про витребовування, якою витребувано докази з ТОВ «ФК Фінтраст Україна».
30.07.2024 року від АТ «Універсал Банк» надійшли витребовувані докази.
Разом з тим, 09.08.2024 року від представника позивача надійшла заява про виконання ухвали суду.
Крім того, відповідно до наказу голови Вінницького міського суду Вінницької області від 30.05.2025 року №37-к, виданим на виконання рішення Вищої ради правосуддя від 29.05.2025 року №1148/0/15-25, ОСОБА_2 відраховано зі штату Вінницького міського суду Вінницької області з посади судді – 29.05.2025 року.
03.06.2025 року в.о. керівника апарату суду Алексейчук В.І. видано Розпорядження щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ.
В результаті автоматизованого розподілу, розгляд зазначеної справи призначено головуючому судді Бойко В.М.
Ухвалою суду від 04.06.2025 року прийнято до свого провадження та відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом) осіб з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи.
Ухвалою суду від 21.10.2025 року, за клопотанням представника позивача, змінена назву позивача у справі із Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» на Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст капітал».
В судове засідання представник позивача Столітній М.М. не з`явився, в матеріалах справи наявна заяву про розгляд справи у його відсутність.
Відповідачка повторно в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином. Однак, в матеріалах справи міститься заява, в якій вона просила розгляд справи проводити у її відсутність.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд доходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом установлено такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до ст.ст.1054, 1055 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; кредитний договір укладається у письмовій формі.
Згідно зі ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Відповідно до ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч. 7, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Статтею 12 зазначеного Закону встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
30.08.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна», яке є фінансовою установою, та ОСОБА_1 було укладено електронний Договір № 4699942 про надання споживчого кредиту (а.с.10-15).
Згідно з п.п. 1.3, 1.4, 1.5 договору, сума кредиту (загальний розмір) складає 10 000 грн 00 коп., строк кредиту – 30 днів, тип процентної ставки фіксована.
Згідно з п. 2.1. договору, кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 або іншої платіжної картки, реквізити якої надані споживачем товариству з метою отримання кредиту.
Отже, ТОВ «Авентус Україна» було у повному обсязі виконано своє зобов`язання за спірним договором.
Відповідно до п. 3.1. договору, нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом, протягом строку кредиту (включаючи періоди пролонгації та автопролонгації), виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто методом «факт/факт».
Строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах, визначених в розділі 4 цього Договору (п. 1.4. Договору).
Пунктом 4.1 Договору передбачено, що строк кредиту може бути продовжено: 1) за ініціативою споживача на кількість днів, зазначену в п. 1.4 Договору, якщо між сторонами буде досягнута домовленість про таке продовження у порядку, визначеному п.п. 4.2 (п.п.4.2.1-4.3.2) договору або в порядку автопролонгації, на кількість днів та відповідно до умов визначених в п. 4.3 (п.п.4.3.1-4.3.2) договору.
Згідно з п. 4.3.1 договору сторони домовились, що у випадку, якщо у споживача на дату закінчення строку (нового строку кредиту після пролонгації або автопролонгації) наявна заборгованість за кредитом, строк кредиту продовжується кожний раз на один наступний календарний день, що слідує за днем закінчення такого строку, але не більше ніж на 90 календарних днів поспіль, крім випадку, якщо в цей день повинна відбутися пролонгація строку кредиту за ініціативою споживача відповідно до п.п. 4.2.2-4.2.4 договору; тобто в даному випадку кожен день автопролонгації є новою датою повернення кредиту.
17.01.2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» було укладено договір факторингу №17.01/23-Ф, відповідно до якого ТОВ «Авентус Україна» відступив право вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» за договорами кредиту, в тому числі і за договором № 4699942 про надання споживчого кредиту від 30.08.2021 року, укладеним з ОСОБА_1 (а.с.42-46).
Відповідно до п. 1.2 договору перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованості та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників – підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною договору.
17.01.2023 року сторони договору факторингу підписали акт прийому-передачі реєстрів боржників до договору факторингу №17.01/23-Ф від 17.01.2023 року та скріпили своїми печатками. (а.с.46 зворот).
Договір є правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.
Доказів про неправомірність цього договору матеріали справи не містять.
У разі неспростування презумпції правомірності договорів всі права, набуті сторонами правочинів за ними, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.
Отже внаслідок укладення вказаного договору відбулася зміна кредитора, а саме ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» набуло статусу нового кредитора за кредитним договором, укладеним з ОСОБА_1 .
Як вбачається з витребуваних доказів у АТ «Універсал Банк», зазначено, що банківська картка НОМЕР_2 випускалась та належить ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 . Щодо поповнення картки НОМЕР_2 зазначено, що 30.08.2021 року дійсно було зарахування коштів у сумі 10 000,00 грн. від EasyPay. Згідно з уточненою інформацією від партнерів ,зарахування було від ТОВ «АВЕНТУС Україна». (а.с.161).
Рішенням № 251124/1 єдиного учасника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» від 25.11.2024 року змінено найменування Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» на нове найменування Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал». (а.с.180).
Відповідно до наданого розрахунку реєстру боржників за договором №4699942 від 30.08.2021 року становить 32 800 грн. 00 коп., з яких: сума заборгованості за основною сумою боргу –10 000 грн. 00 коп., сума заборгованості за відсотками – 22 800 грн. 00 коп. (а.с.79).
Суд погоджується із визначеним позивачем розміром заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) та відсотками, які нараховані в межах строку договору. Приймає заяву сторони позивача про зменшення позовних вимог. Дана сума заборгованості встановлена судом на підставі наданих доказів, а тому підлягає стягненню.
Окрім того, згідно положень ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача 2 422,40 грн судового збору.
Щодо витрат на правничу допомогу, то суд враховує, що ч.1 ст.133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. При цьому п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу віднесені саме до витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту.
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата ), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.
Разом з тим законом визначено критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на професійну правничу допомогу.
Згідно зі ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат враховується: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, у тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
За змістом ст. 137, 141 ЦПК України витрати на правничу допомогу мають бути дійсними (реальними), необхідними, а їх розмір розумним з огляду на складність справи.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини наведеної, зокрема, у пункті 95 рішення від 26.02.2015у справі «Баришевський проти України», пункті 80 рішення від 12.10.2006у справі «Двойних проти України», пункті 88 рішення від 30.03.2004у справі «Меріт проти України» заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. При цьому, зважаючи на практику Європейського суду з прав людини (рішення від 23.01.2014у справі «East|WestAlianceLimited» проти України», заява № 19336/04), обґрунтованим слід вважати розмір витрат, що є співмірним до складності справи, виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) та часом, витраченим на виконання таких робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а також з ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
З огляду на правову позицію Верховного Суду, наведену у додатковій постанові від 05.09.2019 в справі № 826/841/17 (провадження № К/9901/5157/19), суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої постановлено рішення, всі її витрати на правничу допомогу, якщо, керуючись принципом справедливості як одним з основних елементів верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість та кількість підготовлених документів, витрачений адвокатом час тощо, є неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц (провадження №14-382цс19) зазначено, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
Суд повинен оцінити витрати сторони у справі на оплату правничої допомоги у сукупності з критеріями, на які звертає увагу Європейський суд з прав людини, ураховуючи реальні обставини їх понесення та необхідності таких трат. Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п.1 ч.2 ст.137 та ч.8 ст.141 ЦПК України). Аналогічна позиція висловлена Об`єднаною палатою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у постановах від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, від 22.01.2021 в справі №925/1137/19, постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 02.12.2020 в справі № 317/1209/19, від 03.02.2021 у справі № 554/2586/ 16-ц.
Як слідує з матеріалів цієї справи позивач в підтвердження витрат на правничу допомогу надав договір про надання правової допомоги № 10/07-2023 від 10.07.2023 року, звіт про надання правової допомоги від 31.07.2023 року на суму 10 000,00 грн, платіжну інструкцію №3395 від 13.02.2024 року, на суму 10 000 грн.
Надаючи оцінку наданим доказам суд зважає, що справа є незначної складності, в даній категорії спірних правовідносин наявна усталена судова практика, обсяг досліджених доказів є невеликим, справа розглядалася в порядку спрощеного позовного провадження з викликом осіб, а тому, суд дійшов висновку про зменшення суми витрат відшкодування на правничу допомогу, та стягнути з відповідача на користь позивача 5 000,00 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. 526, 527, 530, 536, 610-611, 625, 628, 629, 634, 638, 639, 1048, 1049, 1054, 1055 ЦК України, Законом України «Про електронну комерцію», ст. 81, 141, 263-265, 279, 354 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП – НОМЕР_3 , на користь ТОВ "ФК "Фінтраст капітал", код ЄДРПОУ – 44559822, суму заборгованості в розмірі 32 800 (тридц`ять дві тисячі вісімсот) гривень 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП – НОМЕР_3 , на користь ТОВ "ФК "Фінтраст капітал ", код ЄДРПОУ – 44559822, витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок, та витрати на правову допомогу у розмірі 5 000 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Учасники справи:
Позивач: ТОВ "ФК "Фінтраст Капітал", код ЄДРПОУ - 44559822, адреса: м.Київ, вул.Загородня, буд.15, буд.118/2.
Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП – НОМЕР_3 , остання відома адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .
Повний текст судового рішення складено 06.02.2026 року.

Суддя: