Справа № 583/5669/25
3-в/583/5/26 
ПОСТАНОВА
 
Іменем України

 
14 січня 2026 рокусуддя Охтирського міськрайонного суду Сумської області Яценко Н.Г., розглянувши заяву ОСОБА_1 про розстрочку виконання постанови Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 05.01.2026 по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130, ст. 124, ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення,- 

установила:
13.01.2026 ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаною заявою, в якій просить розстрочити йому сплату штрафу в розмірі 17000,00 грн, накладеного на нього постановою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 05.01.2026, строком на один рік, зі сплатою рівними частинами щомісяця у розмірі 1416, 67 грн. Вимоги за заявою вмотивовані тим, що  ОСОБА_1 має невеликий дохід, не працює, оскільки є інвалідом третьої групи з дитинства (основне захворювання астма другого ступеню), у зв`язку з чим позбавлений можливості сплатити штраф одноразово.
У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, що не перешкоджає розгляду справи у його відсутність.
Суд проаналізувавши матеріали справи, дослідивши письмові докази, дійшов наступного висновку.
Встановлено, що постановою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 05.01.2026 по справі № 583/5669/25, провадження № 3/583/31/26,  ОСОБА_1  визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124, ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що становить 17000,00 грн з позбавленням права керування транспортним засобом строком на один рік. Строк позбавлення права керування транспортними засобами постановлено рахувати з дня набрання чинності постановою суду про притягнення ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності. Стягнуто з ОСОБА_1   судовий збір на користь держави в розмірі 605,60 грн. 
Відповідно до ст. 268 КУпАП одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є забезпечення виконання винесеної постанови, що обумовлює необхідність застосування усіх передбачених КУпАП заходів забезпечення виконання постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та застосування накладеного адміністративного стягнення.
Згідно з вимогами ст. 298 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами і громадянами.
За приписами ст. 304 КУпАП питання, зв`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.
Положенням ст. 307 КУпАП передбачено, що штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України, за винятком штрафу, що стягується на місці вчинення правопорушення, якщо інше не встановлено законодавством України.
Згідно з ч.2 ст. 301 КУпАП відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу здійснюється в порядку, встановленому законом.
З наведеного вбачається, що КУпАП не регулює питання щодо можливості розстрочки виконання постанови. При цьому за змістом клопотання  ОСОБА_1  просить суд саме розстрочити призначений йому штраф.
Водночас ЄСПЛ неодноразово звертав увагу на недосконалість чинного законодавства України і необхідність дотримання принципу правової визначеності (п. 53 рішення від 06.11.2008 у справі «Єлоєв проти України» (Yeloyev v. Ukraine), заява № 17283/02); п. 19 рішення від 18.12.2008 у справі «Новік проти України» (Novik v. Ukraine), заява № 48068/06), а КСУ у п. 3.4 і 3.6 свого рішення від 11.10.2011 (справа № 10-рп/2011), аналізуючи положення міжнародних актів, наголосив, що «не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення», а відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним». ЄСПЛ поширює стандарти Конвенції для кримінального провадження на справи про адміністративні правопорушення (рішення від 30.01.2015 у справі «Швидка проти України» (Shvydka v. Ukraine), заява № 17888/12; рішення від 09.06.2011 у справі «Лучанінова проти України» (Luchaninova v. Ukraine), заява № 16347/02); рішення від 15.05.2008 у справі «Надточій проти України» (Nadtochiy v. Ukraine), заява № 7460/03).
З огляду на викладене, виходячи із системного аналізу процесуальних норм законодавства України, усталеної судової практики ЄСПЛ, на вирішення порушеного питання поширюються гарантії ст. 6 Конвенції, що у свою чергу надає можливість застосувати аналогію закону при вирішенні питання про розстрочку штрафу, тобто застосувати у межах своєї компетенції до КУпАП іншої норми закону, зокрема кримінального, які регламентують подібні відносини, заповнивши тим самим прогалину у законодавстві України про адміністративні правопорушення, що є невід`ємним правом учасників провадження у справі про адміністративні правопорушення (правом на справедливий суд, гарантованого ст. 6 Конвенції), оскільки мова не йде про норми, які встановлюють виключення або спеціальне правове регулювання.
Частиною 4 ст. 53 КК України визначено, що з урахуванням майнового стану особи суд може призначити штраф із розстрочкою виплати певними частинами строком до одного року.
На підтвердження викладених у заяві доводів, ОСОБА_1  надав копію пенсійного посвідчення, довідку про доходи, видану Південним об`єднаним управлінням ПФУ в Сумській області про отримання ОСОБА_1 соціальної пенсії, де зазначено, що сума пенсії за період: з 01.01.2025 по 31.12.2025 складає 35830 грн, копію довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією, в якій вказано, що ОСОБА_1 є інвалідом дитинства, має третю групу інвалідності, інвалідність встановлена безтерміново.
Зважаючи на викладене, з огляду на скрутний майновий стан  ОСОБА_1 , враховуючи призначений йому розмір штрафу, який є достатньо великим, приходжу до висновку, що сплата  ОСОБА_1  штрафу в розмірі 17000,00 грн одним платежем становитиме для нього надмірний тягар, а тому вважаю за можливе розстрочити йому сплату штрафу на строк 12 місяців, по 1416, 67 грн щомісячно, що є достатнім строком для виконання судового рішення.
Керуючись ст.ст. 283, 284, 301, 303, 304 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд-
ПОСТАНОВИВ:

Заяву задовольнити.
Розстрочити виконання постанови Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 05.01.2026 по справі № 583/5669/25, провадження № 3/583/31/26 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130, ст. 124, ст. 122-4  Кодексу України про адміністративні правопорушення,в частині накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000, 00 гривень строком на 12 місяців, зі сплатою штрафу рівними частинами по 1416,67 грн, до 28 числа кожного місяця. 
Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Охтирський міськрайонний суд Сумської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Охтирського міськрайонного суду 
Сумської області         Н.Г. Яценко