Справа № 504/5192/25 
Номер провадження 3/504/87/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21.01.2026	с-ще Доброслав	

Суддя Дорославського районного суду Одеської області А.Ф. Сафарова, розглянувши матеріали які надійшли з ВП №3 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності відносно:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Чижове Березівського району Одеської області, громадянина України, пенсіонера, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 07.11.2008 Комінтернівським РВГУМВС України в Одеській області,
за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч. 1,2 ст. 173-2 КУпАП, -
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Доброславського районного суду Одеської області перебувають об`єднані матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.ч.1,2 ст. 173-2 КУпАП.
05.11.2025 ПОГ ОРУП №2 ГУНП в Одеській області Сокольниковим Д.Г. складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 760022, згідно якого 05.11.2025 близько 07:30 год., гр. ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив скандал по відношенню до своєї колишньої дружини ОСОБА_2 , під час якого виражався грубою нецензурною лайкою, чим міг завдати шкоду психологічному здоров`ю, тим самим вчинив домашнє насильство, відповідальність за що передбачена ч.1 ст.173-2 КУпАП.
Крім того, 04.01.2026 інспектором СРПП ВП №3 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області Гніденком О.В. складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 760071, згідно якого 04.01.20026 о 17:30 год. за адресою: АДРЕСА_1 , гр. ОСОБА_1 , знаходячись в п`яному стані здійснив стосовно своєї колишньої дружини ОСОБА_2 домашнє насильство, а саме висловлювався нецензурною лайкою в її бік, погрожував фізичною розправою, що відбулося в присутності малолітніх онуків ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 , чим могла бути завдана шкода їх фізичному та психологічному здоров`ю, відповідальність за що передбачена ч.2 ст.173-2 КУпАП.
В судовому засіданні ОСОБА_1 не оспорював обставини, викладені у протоколах про адміністративні правопорушення. Повідомив, що він був спровокований поведінкою потерпілої ОСОБА_2 . Причиною конфлікту є використання їх спільного майна, а саме доступу до веранди та пральної машини. Дійсно мали місце неодноразові виклики поліції, але він також є заявником, однак матеріали за його заявами не складаються, не розглядаються, вважає, що це є наслідком активної громадської діяльності потерпілої.
Потерпіла ОСОБА_2 , будучи допитаною в судовому засіданні підтримала подані до суду письмові пояснення, за результатом яких просила видати обмежувальний припис, яким вжити заходи тимчасового обмеження прав ОСОБА_1 та покладення на нього обов`язків, передбачених ст. 26 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству», суду показала, що агресивна поведінка її колишнього чоловіка відбувається на ґрунті вживання алкоголю. На час розгляду справи має місце ще одно звернення до правоохоронних органів щодо насилля в родині. Потерпіла суду показала, що після розлучення вони вирішили питання щодо розділу спільного будинку та кожен користується своєю частиною. Від їх шлюбу у них дві дорослі донькі, одна донька проживає з ними та онуками, 04.01.2026 вона та діти стали свідком агресивної поведінки ОСОБА_1 , якому не сподобалось перебування на подвір`ї собак. Внаслідок сварки яка була 05.11.2025 були пошкоджені двері, вибито скло. Просить прийняти заходи, оскільки спільне проживання вважає для себе загрозливим. 
Дослідивши і проаналізувавши докази по справі, суддя дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень доведена та підтверджується наступними доказами:
- даними протоколів про адміністративне правопорушення серії ВАД № 760022 від 05.11.2025 та серії ВАД № 760071 від 04.01.2026;
- рапортом, зареєстрованим в ЄО за №9587 від 05.11.2025;
- протоколами прийняття заяв ОСОБА_2 від 05.11.2025 та 04.01.2026 про вчинення ОСОБА_1 правопорушень; 
- письмовими поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_1 від 05.11.2025, ОСОБА_2 , ОСОБА_5 від 04.01.2026.
Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого є адміністративним правопорушенням.
Частиною 2 статті 173-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи.
Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа.
Таким чином, вина ОСОБА_1 є доведеною, кваліфікація дій вірною. 
Пом`якшуючих та обтяжуючих відповідальність ОСОБА_1 обставин, що мали місце під час вчинення адміністративних правопорушень, судом не встановлено.
При накладенні стягнення правопорушнику ОСОБА_1 враховую характер вчиненого правопорушення та ступень вини порушника, його особу, матеріальний стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність. 
Частиною 5 статті 283 КУпАП встановлено, що постанова суду про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 173-2 і 173-6 цього Кодексу, повинна містити обґрунтування необхідності або відсутності необхідності направлення порушника на проходження програми для особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, відповідно до статті 39-1 цього Кодексу.
Статтею 39-1 КУпАП встановлено, що у разі вчинення домашнього насильства чи насильства за ознакою статі суд під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про направлення особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, на проходження програми для таких осіб, передбаченої законом. 
Частиною 6 статті 28 вище зазначеного Закону, кривдника може бути направлено судом на проходження програми для кривдників на строк від трьох місяців до одного року у випадках, передбачених законодавством.
Судом не встановлено необхідності направлення ОСОБА_1 на проходження програми, як особи яка вчинила домашнє насильство, оскільки під час розгляду справи суду було повідомлено, що родиною вирішується питання придбання житла для самостійного проживання колишнього подружжя, це надасть можливість здійснити самостійні заходи для уникнення в подальшому конфліктних ситуацій із близькими членами родини.
Згідно ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні про адміністративне правопорушення сплачується у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено стягнення.
Керуючись ст.ст. 36, 40-1, 173-2, 269, 283, 284 КУпАП України, Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», -
ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.3 ст. 173-2 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 340 (триста сорок) гривень на користь держави. 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.3 ст. 173-2 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 510 (п`ятсот десять) гривень на користь держави.
На підставі ст. 36 КУпАП визначити  ОСОБА_1 остаточне адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 510 (п`ятсот десять) гривень на користь держави.
Стягнути із  ОСОБА_1 на користь держави судовий збір, ставка якого складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідає сумі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.
Відповідно до ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови – не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Згідно з приписами ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.
З реквізитами для сплати штрафу та судового збору можна ознайомитись за посиланнями на офіційний веб портал «Судова влада України» https://km.od.court.gov.ua/sud1515/gromadyanam/zbir/ та https://km.od.court.gov.ua/sud1515/gromadyanam/tax/ .
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя 	А. Ф. Сафарова