ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2026 року 	м. Полтава	Справа № 440/15518/25	

Полтавський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Головка А.Б., розглянув у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області в якому просить: 
- визнати протиправними дії керівника Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області по наданню позивачу, як особі з інвалідністю внаслідок війни 2 групи, на звернення від 11 жовтня 2025 року, відповіді не по суті звернення, листом Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області вих. №20543-19745/С-02/8-1600/25 від 10 листопада 2025 року;
- зобов`язати керівника Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області надати особисто відповідь на звернення від 11 жовтня 2025 року по суті зазначених питань;
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області по не проведенню ОСОБА_1 перерахунку і виплати пенсії починаючи з 14 травня 2025 року, з урахуванням індексації пенсії за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2022 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 "Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення" із застосуванням січня 2016 року, як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області провести ОСОБА_1 перерахунок і виплату пенсії починаючи з 14 травня 2025 року, з урахуванням індексації пенсії за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2022 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 "Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення" із застосуванням січня 2016 року, як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 11.10.2025 року він подав заяву до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про перерахунок пенсії з урахуванням індексації пенсії із застосуванням січня 2016 року як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації. Проте, відповідач вказану заяву по суті не розглянув.
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 19.11.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі 440/15518/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій та бездіяльності протиправними та зобов`язання вчинити певні дії. Розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні).
У відзиві на позов відповідач просив відмовити у задоволенні позову з огляду на те, що заява ОСОБА_1 від 11.10.2025 року розглянута та надана відповідь.
Справу за вказаним позовом розглянуто судом за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України.
Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось на підставі частини четвертої статті 229 вказаного Кодексу.
Дослідивши письмові докази і письмові пояснення сторін, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.
Позивач є пенсіонером органів внутрішніх справ та отримує пенсію по інвалідності, відповідно до Закону України № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького та рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб".
11.10.2025 року позивач подав письмове звернення ВЕБ-16001-Ф-С-25-229621 через ВЕБ портал Пенсійного фонду України до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, в якому просив: 1. Здійснити перерахунок і виплату пенсії починаючи з 01 січня 2016 року з урахуванням індексації пенсії за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2022 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 "Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення" із застосуванням січня 2016 року, як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації. 2. Надати письмову відповідь в передбачений Законом строк на електронну поштову адресу E-mail: ІНФОРМАЦІЯ_1.
Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області вих. №21540-19745/С-02/8-1600/25 від 27.11.2025 року повідомлено заявника про те, що на виконання резолютивної частини скороченого рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 17.01.2018 року у справі № 816/2369/17 Головним управлінням проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2016 з урахуванням грошового забезпечення зазначеного у довідці від 05.12.2017 № 929/115/39/01-17. Головним управлінням в частині негайного виконання рішення стягнення суми за один місяць за період з 01.01.2016 по 31.01.2016, з урахуванням грошового забезпечення зазначеного у довідці від 05.12.2017 №929/115/39/01-17, здійснено доплату в розмірі 4069,62 грн. на банківський рахунок ОСОБА_1 22.01.2018.
Вважаючи, що відповідач належним чином не розглянув звернення від 11.10.2025 року, позивач звернувся з позовом до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.
Питання реалізації громадянами України наданого їм статтею 40 Конституції України права на звернення урегульовано Законом України від 02.10.1996 №393/96- ВР "Про звернення громадян" (надалі - Закон № 393/96-ВР).
Згідно з положеннями частини першої статті 1 Закону № 393/96-ВР громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.
Відповідно до статті 3 цього Закону під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.
Відповідно до частини першої статті 3 Закону № 393/96-ВР звернення адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, об`єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань.
Письмове звернення може бути надіслане з використанням мережі Інтернет, засобів електронного зв`язку (електронне звернення) (частина шоста статті 5 Закону № 393/96-ВР). У зверненні має бути зазначено прізвище, ім`я, по батькові, місце проживання громадянина, викладено суть порушеного питання, зауваження, пропозиції, заяви чи скарги, прохання чи вимоги. Письмове звернення повинно бути підписано заявником (заявниками) із зазначенням дати. В електронному зверненні також має бути зазначено електронну поштову адресу, на яку заявнику може бути надіслано відповідь, або відомості про інші засоби зв`язку з ним. 
Застосування електронного цифрового підпису при надсиланні електронного звернення не вимагається. (частина сьома статті 5 Закону № 393/96-ВР).
Частинами третьою та четвертою статті 15 Закону України "Про звернення громадян" визначено, відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки. Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.
Відповідно до статті 20 Закону України "Про звернення громадян" звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів. На обґрунтовану письмову вимогу громадянина термін розгляду може бути скорочено від встановленого цією статтею терміну. Звернення громадян, які мають встановлені законодавством пільги, розглядаються у першочерговому порядку.
Відповідно до статті 19 Закону органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, медіа, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані, поміж іншого, письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення.
Як встановлено з матеріалів справи, а саме відповіді Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 27.11.2025 року на звернення позивача від 11.10.2025 року, відповідачем ніяким чином не надано вичерпної відповіді на запитувану інформацію, а лише проінформовано позивача про стан викання рішення Полтавського окружного адміністративного суду у справі № 816/2369/17. 
Відповідно, на думку суду, така позиція відповідача суперечить вимогам Закону України "Про звернення громадян", та обов`язку відповідача письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення.
За наведеного правового регулювання та встановлених у справі обставин, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для захисту порушеного права позивача шляхом визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання відповідача розглянути звернення ОСОБА_1 від 11.10.2025 року з наданням відповіді по суті звернення.
Щодо вимоги позивача про визнання протиправної бездіяльності по не проведенню перерахунку пенсії та зобов`язання провести перерахунок пенсії з урахуванням індексації із застосуванням січня 2016 року як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації, суд зазначає наступне.
Правовідносини у сфері пенсійного забезпечення осіб, які перебували на військовій службі, та деяких інших осіб, врегульовані Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" №2262-ХІІ від 09 квітня 1992 року /надалі - Закон №2262-ХІІ/.
Відповідно до статті 64 Закону №2262-ХІІ у разі якщо пенсії, призначені військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію згідно з цим Законом, та членам їх сімей у попередньому календарному році та до дати індексації пенсії включно у році, в якому проводиться індексація пенсій, не перераховувалися відповідно до частини четвертої статті 63 цього Закону, для забезпечення їх індексації проводиться перерахунок пенсій у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, із застосуванням коефіцієнта збільшення, що визначається відповідно до частини другої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Сума індексації враховується під час подальшого перерахунку пенсії відповідно до статті 63 цього Закону.
У свою чергу частиною другою статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що для забезпечення індексації пенсії щороку з 1 березня проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.
Показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, щороку збільшується на коефіцієнт, що відповідає 50 відсоткам показника зростання споживчих цін за попередній рік та 50 відсоткам показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.
У разі відсутності дефіциту коштів Пенсійного фонду для фінансування виплати пенсій у солідарній системі розмір щорічного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, передбачений абзацом другим цієї частини, може бути збільшений, але не повинен перевищувати 100 відсотків показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.
Розмір та порядок такого збільшення визначаються у межах бюджету Пенсійного фонду за рішенням Кабінету Міністрів України з урахуванням мінімального розміру збільшення, визначеного абзацом другим цієї частини.
Приписами статті 1 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" визначено, що індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення трудових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
Згідно з частиною першою статті 2 цього Закону індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії, стипендії, оплата праці (грошове забезпечення).
Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.
Підстави для проведення індексації визначені статтею 4 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення", відповідно до якої індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.
Пунктом 1 Постанови №209 установлено, що установлено, що з 1 березня 2025 р. перерахунок пенсій згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 р. № 124 "Питання проведення індексації пенсій у 2019 році" (Офіційний вісник України, 2019 р., № 19, ст. 663), проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (далі - коефіцієнт збільшення), у розмірі 1,115.
Пунктом 3 постанови № 209 установлено, що розмір збільшення в результаті перерахунку пенсії, передбаченого пунктом 1 та підпунктами 1-7 пункту 2 цієї постанови, не може перевищувати 1500 гривень.
Суд звертає увагу на те, що питання застосування граничного розміру індексації пенсій було предметом судового розгляду Верховним Судом у справі №420/25804/23.
Так, у постанові від 07.06.2024 у згаданій справі Верховний Суд дійшов висновку, що обмеження верхньої межі індексації здійснюється для того, щоб збалансувати потреби та захистити якомога більшу кількість громадян через інструмент індексації, передусім тих громадян, пенсії яких є дуже низькими, і з іншого боку, щоб збалансувати фінансовий ресурс для проведення індексації для широких категорій осіб та утримати зростання нерівності між розміром пенсії громадян, а також з урахуванням того, що в умовах дії воєнного стану видатки в першу чергу спрямовуються на національну безпеку і оборону та на здійснення заходів правового режиму воєнного стану.
При цьому, як положеннями статті 42 Закону №1058-IV, так і положеннями статті 64 Закону №2262-ХІІ Уряду надано право визначати розмір, умови та порядок здійснення індексації пенсій.
За обставин справи, що розглядається, суд враховує, що положеннями постанови №209 визначено верхню межу розміру індексації пенсії у граничному розмірі 1500,00 грн., яку не може перевищувати сума індексації (підвищення).
Тобто, це означає, що якщо сума індексації пенсії в результаті проведеного перерахунку перевищує 1500,00 грн., доплата до пенсії встановлюється у межах граничної величини - в розмірі 1500,00 грн.
З наданого позивачем витягу з пенсійної справи вбачається, що позивачу проведено індексацію базового ОСНП 2025(18892,69* 0,1150), яка становить 1500 гривень.
Враховуючи вищенаведене, суд висновує, що в діях відповідача відсутні порушення норм чинного законодавства щодо індексації пенсії позивача, а відтак позовна вимога щодо зобов`язання відповідача здійснити нарахування і виплату індексації пенсії відповідно до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078, задоволенню не підлягає.
Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 слід задовольнити частково.
Згідно з частиною першою статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Наведена норма процесуального закону не є імперативною та передбачає право суду на власний розсуд, виходячи з фактичних обставин справи, приймати рішення про необхідність чи недоцільність у зобов`язанні суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення. Вирішуючи питання щодо встановлення судового контролю суд враховує надані позивачем докази, особливості покладених на суб`єкта владних повноважень обов`язків згідно з судовим рішенням та його можливості ці обов`язки виконати без достатніх зволікань.
У цій справі у суду відсутні підстави вважати, що відповідач буде ухилятись від виконання судового рішення в частині задоволених позовних вимог щодо розгляду звернення позивача від 11.10.2025 року після набрання рішення суду законної сили.
З урахуванням наведеного, у задоволенні клопотання позивача про встановлення судового контролю наразі належить відмовити.
Підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, 

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Гоголя, 34, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ЄДРПОУ 13967927) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо ненадання відповіді по суті звернення ОСОБА_1 від 11.10.2025 року ВЕБ-16001-Ф-С-25-229621.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області розглянути звернення ОСОБА_1 від 11.10.2025 року ВЕБ-16001-Ф-С-25-229621 з наданням відповіді по суті звернення.
В іншій частині позовних вимог відмовити. 
У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про встановлення судового контролю - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України.
Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Головуючий суддя	 	А.Б. Головко