Тернівський районний суд міста Кривого Рогу
Дніпропетровської області 

справа № 215/8599/25
номер провадження 2/215/1047/26 

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2026 року

Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого, судді Дудікова А.В.
за участю секретаря Болдирєвій А.О.
згідно з вимогами ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксації судового засідання технічними засобами, розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження, в приміщенні Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області цивільну справу № 215/8599/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,
встановив
Описова частина 
У листопаді 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. 
Свої позовні вимоги обґрунтовувала тим, що перебувала з відповідачем ОСОБА_2 у шлюбі, який було розірвано. Від шлюбу мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З 01.09.2024 син навчається за контрактом в Одеському національному університеті імені І.І. Мечникова, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги. Строк закінчення навчання 30.06.2028. Відповідач є працездатною особою, отримує постійний дохід і може надавати матеріальну допомогу, однак добровільно цього не робить. Аліменти він нікому не сплачує. Оскільки син, який навчається в вищому учбовому закладі, зареєстрований разом з позивачем, остання має право на звернення до суду з даним позовом. Сторони намагалися врегулювати спір, але ці спроби ні до чого не привели, добровільного сплачувати відповідач не бажає. З огляду на викладене позивач просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до закінчення сином навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23-х років.
Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17.11.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, визначено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 01.12.2025р.
01.12.2025 розгляд справи відкладено на 17.12.2025, у зв`язку з неявкою сторін та відсутності відомостей щодо вручення судових повісток.
17.12.2025 розгляд справи відкладено на 15.01.2026, у зв`язку з неявкою відповідача.
Позивач подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с. 57).
Третя особа подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с.56).
Відповідач у судові засідання, призначені на 01.12.2025, 17.12.2025 та 15.01.2026 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, а саме шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем проживання, однак поштові відправлення, адресовані відповідачу повернулися до суду з відміткою пошти про причини невручення: адресат відсутній за вказаною адресою. Відзив на позовну заяву ОСОБА_4 не подав, будь-яких клопотань на адресу суду не надходило.
Мотивувальна частина
Мотиви, якими керується суд першої інстанції та застосовані норми права
Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності позивача та третьої особи відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України, враховуючи, що останні скористалися своїми процесуальними правами.
Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі не подання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:  1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;  2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;  3) відповідач не подав відзив;  4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За таких обставин, суд вважає можливим відповідно до ст. 280 ЦПК України, розглянути справу та ухвалити заочне рішення у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, враховуючи, що відповідач будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не з`явився без поважних причин та без повідомлення причин, відзив на позовну заяву не подав, позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Частиною 2 ст. 247 ЦПК України передбачено, що в разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Згідно з ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.
Дослідивши матеріали справи, письмові докази у справі, суд приходить до наступного висновку.
Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_3 , батьками якого є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого 14.08.2007 Тернівським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області (а.с. 4).
Відповідно договору про навчання в Одеському національному університеті імені І.І. Мечникова № 035.041-1-410-2024, ОСОБА_3 (вступник) та законний представник ОСОБА_1 уклали договір з навчальним закладом про навчання ОСОБА_3 в Одеському національному університеті імені І.І. Мечникова, за освітньою програмою 035 Філологія», денна форма здобуття освіти ( а.с.61). 
Згідно з Додатком 2 договору № 035.041-1-410-2024 про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців, підтверджується оплата освітніх послуг позивачем (а.с.62). На підтвердження оплати освітньої послуги, ОСОБА_1 надала копії квитанцій (а.с.58-60).
У довідці від 24.10.2025р. №06.05.317 вказано, що ОСОБА_3 є студентом 2 курсу, факультету романо-германської філології денної форми навчання. Навчається за контрактом; спеціальність 035 «Філологія»; Германські мови та літератури (переклад включно). Термін навчання з 01.09.2024 по 30.06.2028. Наказ про зарахування № 08-04 від 14.08.2024 (а.с.7) 
Згідно відомостей реєстру Криворізької міської територіальної громади позивачка ОСОБА_1 станом на 11.11.2025 р зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 16.09.2003 (а.с.24). За цією адресою зареєстрований також повнолітня дитина ОСОБА_3 , що підтверджується витягом з Реєстру територіальної громади (а.с.10).
Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених ст.ст. 198, 199 цього Кодексу, - і своїх повнолітніх дочку, сина.
За нормами ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
ОСОБА_1 потребує матеріальної допомоги з боку відповідача, так як вона не в змозі в повному обсязі самостійно забезпечити сина на період його навчання.
Відповідачем не надано суду відомостей щодо спростування заявлених позивачем обставин.
Частиною 1 ст. 200 СК України визначено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.
За приписами ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4)інші обставини, що мають істотне значення.
У пункті 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вказано, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Потреба повнолітньої дитини у матеріальній допомозі у зв`язку з навчанням полягає у необхідності її харчування в учбовому закладі, придбання необхідної літератури, канцелярських предметів, тощо.
З вищенаведеного вбачається, що при вирішенні питання стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, та визначення їх розміру має значення зокрема встановлення можливості надання батьками матеріальної допомоги, а також з`ясування потреби дитини, яка продовжує навчання, в отриманні такої допомоги.
Вирішуючи питання про можливість задоволення позову, суд бере до уваги, що ОСОБА_3 досягши повноліття продовжує навчання за денною формою навчання в Одеському національному університеті імені І.І. Мечникова, м. Одеса, термін навчання з 01.09.2024 по 30.06.2028, відповідно позбавлений можливості працювати і самостійно заробляти собі на життя, у зв`язку з чим ОСОБА_3 потребує матеріальної допомоги від батька.
Відповідачем не надано суду доказів, що його матеріальне становище не дозволяє йому допомагати своєму повнолітньому сину, який наразі навчається та потребує його допомоги.
Висновки за результатом розгляду позовної заяви
Таким чином, зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 , потребує матеріальної допомоги від батька дитини, оскільки їх спільний повнолітній син продовжує навчання, а відповідач може надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, оскільки будь-яких обставин, що мають істотне значення для визначення розміру аліментів, суду, не повідомив.
При визначені розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, суд бере до уваги можливість надання утримання матір`ю дитини. Крім того, суд враховує, що сама дитина не отримує доходу.
З урахуванням фактичних обставин справи та виходячи із закріплених ч. 9 ст. 7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, а також приймаючи до уваги рівність обов`язків батьків щодо утримання дитини, суд вважає за можливе задовольнити вимоги позивача та стягнути з відповідача на її користь аліменти у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, а саме: у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, на період навчання ОСОБА_3 , але не більш ніж до досягнення повнолітнім сином двадцяти трьох років, починаючи з дати звернення до суду.
На думку суду, такий розмір аліментів є необхідним та достатнім для забезпечення утримання повнолітнього сина на період його навчання.
Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Тому значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.
Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Позивач звернулась до суду з позовною заявою 03.11.2025, а тому аліменти підлягають стягненню саме з цієї дати. 
Відповідно до ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів у межах сплати платежу за один місяць.
Щодо судових витрат
Відповідно до положень статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду; на професійну правничу допомогу.
Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
З огляду на викладене необхідно стягнути з ОСОБА_2 на користь Держави судовий збір у розмірі 1 211,20 грн.
Керуючись ст.ст. 259, 263-265, 268, 272, 279, 280-282 ЦПК України, 
ухвалив
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, - задовольнити
Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , на утримання повнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який продовжує навчання, аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, починаючи з 03.11.2025 до 30.06.2028 року, але не більш ніж до досягнення ОСОБА_3 двадцяти трьох років.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь Держави судовий збір в розмірі 1 211 (одну тисячу двісті одинадцять) гривень 20 копійок.
Рішення підлягає негайному виконанню в межах платежу аліментів за один місяць.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Роз`яснити сторонам у справі, що згідно з вимогами ч. 1 ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Тобто суб`єктом подання заяви про перегляд заочного рішення є виключно відповідач, а не інші особи, які беруть участь у справі. Повторне заочне рішення сторони можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивачем апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП - НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .
Відповідач – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП - НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .
Повний текст судового рішення складено 19  січня 2026 року.

Суддя