ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

23 січня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/18521/25	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Сафронової С.В. (доповідач),
суддів: Чередниченка В.Є., Чепурнова Д.В., 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2025 року
у адміністративній справі № 160/18521/25 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Груп Інтрейд» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області та Державної податкової служби України про визнання протиправним та рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2025 року задоволено адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Груп Інтрейд» та визнано протиправним і скасовано рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області №12354011/4107192 від 15.01.2025 року про відмову у реєстрації податкової накладної №18 від 12.12.2024 року, а також зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному державному реєстрі податкових накладних податкову накладну складену Товариством з обмеженою відповідальністю «Груп Інтрейд» податкову накладну №18 від 12.12.2024 року датою фактичного її подання, та стягнуто з Головного управління ДПС у Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Груп Інтрейд» судові витрати у розмірі 2 422,40 грн. 
Зазначене рішення суду першої інстанції оскаржено в апеляційному порядку відповідачем по справі з підстав порушення норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим просить його скасувати та ухвалити інше рішення про відмову у задоволенні вимог позивача в повному обсязі.
Мотивуючи вимоги апеляційної скарги, відповідач вказує на те, що суд першої інстанції при ухваленні рішення обмежився лише вказівкою на те, що позивачем надано пояснення і копії документів, які підтверджують реальність здійснення господарської операції, що відображено у спірній податковій накладній, але разом з тим не врахував доводи контролюючого органу на пояснення підстав для відмови позивачу у реєстрації спірної податкової накладної оскаржуваним у цій справі рішенням Головного управління ДПС у Дніпропетровській області №12354011/4107192 від 15.01.2025 року, а саме того, що на підтвердження фактичного здійснення господарської операції, що відображена у спірній податковій накладній, позивач надав на розгляд Комісії видаткову накладну №3618 від 05.12.2024, яка не містить інформації щодо посади уповноваженої особи,
яка підписала даний документ від імені одержувача товару, а також товарно-транспортну накладну №3618 від 05.12.2024, яка не містить відомостей щодо посади, а також прізвища, ім`я по батькові, та підпису відповідальної особи представника вантажоодержувача, і відомостей щодо місцезнаходження пункту розвантаження та відповідної інформації у розділі «Вантажно-розвантажувальні операції», що саме і визнано Комісією як недоліки первинних документів щодо форми та змісту, і суперечності, які не дають можливості встановити фактичний рух зазначеного у спірній податковій накладній товару без надання на розгляд Комісії передбачених умовами договору сертифікатів виробника або їх копій, завірених постачальником, а також передбачених п.6.3.Договору, належним чином оформлених транспортних та супровідних документів. 
Обговоривши доводи апеляційної скарги відповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин та правильність їх юридичної оцінки, і застосування до спірних правовідносин норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення вимог апеляційної скарги відповідача та для скасування рішення суду першої інстанції виходячи з нижченаведеного.
Під час апеляційного перегляду даної справи за апеляційною скаргою відповідача встановлено, що вирішуючи спір у цій справі по суті судом першої інстанцій було детально досліджено обставини та підстави складеної на виконання приписів статті 201 ПК України позивачем і направленої до органів Державної податкової служби України для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної №18 від 12.12.2024 року на загальну суму 180 000,00 грн., в тому числі ПДВ – 30 000,00 грн., стосовно поставки Публічному акціонерному товариству «Мотор Січ» ВУАП-1 автопілот: компенсаційні датчики КДК.КДТ (6С2.553.018) - 2 шт.; датчик кутових швидкостей ДУСУ1-18 - 2 шт. (1 штука) на загальну суму 180 000,00 грн., в тому числі ПДВ 30 000,00 грн.
Також, як встановлено колегією суддів, судом першої інстанції було детально проаналізовано обставини зупинення зазначеної податкової накладної після подачі її на реєстрацію з зазначених у квитанції до податкової накладної причин зупинення реєстрації: «платник податку, яким подану для реєстрації ПН/РК в ЄРПН, відповідає п.8 Критеріїв ризиковості платника податку. Позивачу запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН» та обставини направленої позивачем 13.01.2025 року на виконання п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України повідомлення №5 про подання пояснень та копій документів щодо податкової накладної/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено №18 від 12.12.2024 року, та долучено документи у кількості 3 штуки, і прийнятого 15.01.2025 року за результатами розгляду документів комісією регіонального рівня ДПС у Дніпропетровській області рішення №12354011/41071921 про відмову у реєстрації податкової накладної №18 від 12.12.2024 року в Єдиному реєстрі податкових накладних у зв`язку із наданням платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства, із зазначенням в розділі «Додаткова інформація» про «неможливість встановити походження товару, який реалізується». 
Як встановлено колегією суддів, вирішуючи спір у цій справі по суті суд першої інстанції на підставі правового аналізу положень: пункту 201.1, пункту 201.10, пункту 201.16 статті 201, Податкового кодексу України; пунктів 3, 5, 6 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 №1165 (далі - Порядок №1165) і Додатку 1 до цього Порядку №1165, суд першої інстанції обґрунтовано звернув увагу на те, що реєстрацію податкової накладної позивача зупинено з тієї підстави, що позивач відповідає п.8 Критеріїв ризиковості платника податку. Запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН, і відповідно контролюючий орган мав витребувати від платника документи на спростування наявних у органу ДПС сумнівів документи та пояснення, чітко вказавши які саме аспекти належить висвітити платнику податків у своїх поясненнях, але натомість надіслана позивачу квитанція містить вимогу щодо надання пояснень та копій документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, без зазначення конкретної пропозиції щодо переліку документів, необхідних та достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН.
Також встановленим у цій справі судом першої інстанції є те, що позивачем на виконання квитанції про зупинення реєстрації на адресу відповідача надавалися пояснення і копії документів щодо податкової накладної, реєстрацію якої зупинено, а недотримання позивачем вимог контролюючого органу було обумовлено саме неоднозначним трактуванням вимоги податкового органу щодо переліку документів, необхідних для реєстрації податкової накладної, що в свою чергу і обумовило прийняття відповідачем оскаржуваного рішення з підстав ненадання тих документів, які контролюючим органом не витребовувались.
У даному випадку суд першої інстанції також обґрунтовано звернув увагу на те, що у спірному рішенні відповідачем взагалі не було зазначено, які саме документи не були надані позивачем, в той час як судом під час вирішення спору у цій справі було беззаперечно встановлено, що позивачем надано первинні документи, які дають смогу встановити повноту та зміст господарської операції, за наслідком якої і було складено спірну податкову накладну.
За наведених обставин та виходячи з положень пункті 2, 3, 4, 5, 11 Порядку прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в єдиному реєстрі податкових накладних №520 від 12.12.2019 року (далі Порядок №520) та пункту 6 Порядку № 1165, судом обгрунтовано наголошено на тому, що рішення комісії контролюючого органу повинно містити чітку і обґрунтовану підставу для відмови в реєстрації податкової накладної, а оскільки позивач після зупинення реєстрації податкової накладної звертався до контролюючого органу з відповідними письмові пояснення на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній, до якої застосована процедура зупинення реєстрації згідно з п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України та надавалися первинні документи, які саме стосуються підстав реєстрації податкової накладної, як і вимагалося контролюючим органом, а відповідачем в свою чергу у спірному рішенні зазначено лише загальну, неконкретизовану та неоднозначну причину відмови у реєстрації податкової накладної, колегії суддів вважає цілком обґрунтованими висновки про протиправність оскаржуваного позивачем рішення, як такого, що прийнято невмотивовано та зміст якого не дає чіткого розуміння обставин, за яких було прийняте негативне для платника податків рішення, без зазначення конкретних мотивів, що в свою чергу і слугувало підставою для задоволення вимог позивача та про необхідність відновлення його порушеного права шляхом скасування рішення про відмову в реєстрації податкової накладної.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції у повному обсязі та вважає, що доводами апеляційної скарги відповідача ці висновки суду не спростовуються, а тому не встановивши обставин неправильності застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, апеляційний суд не знаходить підстав для задоволення вимог апеляційної скарги відповідача у цій справі та для скасування законного і обґрунтованого судового рішення, тому керуючись ст.ст. 242, 315, 316, 319, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області – залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2025 року у адміністративній справі № 160/18521/25 – залишити без змін.
Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Головуючий - суддя С.В. Сафронова 

суддя В.Є. Чередниченко 

суддя Д.В. Чепурнов