П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 420/12990/25	

Головуючий в 1 інстанції: Харченко Ю.В.
Дата і місце ухвалення: 23.09.2025р., м. Одеса 

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
Головуючого судді: Бойка А.В.,
суддів : Єщенка О.В.,
Шевчук О.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Одеської митниці на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2025 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЮМІО» до Одеської митниці про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів, визнання протиправною та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, -

В С Т А Н О В И В :
В квітні 2025 року товариство з обмеженою відповідальністю «ЛЮМІО» звернулося до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Одеської митниці про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів №UA500020/2024/000187/2 від 31.10.2024р., визнання протиправною та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500020/2024/000426 від 31.10.2024р.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2025 року позов задоволено.
Визнано противоправним та скасовано рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів №UA500020/2024/000187/2 від 31.10.2024р.
Визнано противоправною та скасовано картку відмови Одеської митниці в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500020/2024/000426 від 31.10.2024р.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці на користь ТОВ «ЛЮМІО» сплачений судовий збір у розмірі 3028,00 грн.
Не погоджуючись з вказаним рішенням, Одеська митниця подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на не правильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, не повне з`ясування обставин справи, просить скасувати рішення від 23.09.2025р., з ухваленням по справі нового судового рішення – про відмову в задоволенні позову ТОВ «ЛЮМІО».
В своїй скарзі апелянт зазначає, що при вирішенні спору судом першої інстанції не надано належної правової оцінки посиланням відповідача на те, що під час здійснення Одеською митницею митного контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача, та перевірки документів, поданих до Митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом разом з митною декларацією (МД) №24UA500020009070U3 від 30.10.2025р., встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності, також надані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, про що повідомлено декларанту та обґрунтовано у графі 33 Рішення про коригування митної вартості товарів №UA500020/2024/000187/2 від 31.10.2025р. Зокрема, у наданих до митного оформлення документах відсутні дані щодо такої складової митної вартості товару як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару; до митного оформлення надана довідка про вартість перевезення від 24.10.2024р. №А0001289 ТОВ «Старлоджик», але фактичне перевезення здійснено іншим перевізником - ФОП ОСОБА_1 ; у наданому коносаменті від 24.07.2024р. №XM240600248 зазначено «Freight collect», тобто фрахт сплачується в порту призначення вантажоодержувачем, про що відсутня інформація; до митного оформлення надані банківські платіжні документи від 26.07.2024р. №29 та від 04.07.2024р. №27 загальна сума яких складає лише 27330 дол.США, в той час як згідно інвойсу від 26.06.2024р. №UA20240626 оплата за товар буде здійснена у вигляді передоплати 5500 дол.США та залишку вартості після відвантаження продавцем; у митній декларації країни відправлення відсутні посилання на зовнішньоекономічний договір (контракт), згідно якого здійснюється дана поставка.
Апелянт просить суд апеляційної інстанції врахувати, що у зв`язку із спрацюванням профілів ризику системи управління ризиками щодо можливого заниження митної вартості Одеською митницею було запропоновано декларанту надати додаткові документи на підтвердження заявленої митної вартості товарів. Однак, останнім відповідної вимоги митного органу не було виконано, виявлені розбіжності не усунені. Зазначені обставини, у відповідності до п.2 ч.6 ст.54 МК України, стали підставою для прийняття Митницею спірного рішення про коригування митної вартості товарів та відмови митним органом у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю. За результатом проведеної консультації між митним органом та декларантом у відношенні товарів застосовано резервний метод (метод 2 ґ).
Справа призначена до розгляду у порядку письмового провадження у відповідності до п.3 ч.1 ст.311 КАС України.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів і вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного:
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, основним видом діяльності ТОВ «ЛЮМІО» є оптова торгівля побутовими електротоварами й електронною апаратурою побутового призначення для приймання, записування, відтворювання звуку й зображення (КВЕД 46.43).
Між компанією LUMIO LIGHTING LIMITED, LTD (Народна Республіка Китай) (Продавець) та ТОВ «ЛЮМІО» (Покупець) укладено контракт №LML23 від 27.11.2023р., за умовами якого Продавець продає, а Покупець купує світлодіодну продукцію, електротовари, товари народного вжитку та інші різноманітні товари, що далі іменується «Товар». Постачання Товарів здійснюється протягом усього періоду дії цього Контракту відповідно до інвойсів Продавця. Загальна вартість Товару, який поставляється за цим Контрактом, визначається з суми всіх рахунків, що виставляються за даним Контрактом. 
Відповідно до п.п.2.1.-2.2. Контракту Ціни на Товари визначаються для кожної партії і вказуються в Інвойсах на конкретну поставку. Ціна включає вартість тари, експортної упаковки, маркування. 
Відповідно до Розділу 3 Контракту, умови поставки товару визначаються Сторонами згідно з Міжнародними правилами інтерпретації комерційних термінів (ІНКОТЕРМС 2010) та зазначаються в Інвойсах. 
На виконання умов вказаного Контракту ТОВ «ЛЮМІО» на умовах поставки FOB імпортувало на митну територію України товар:
1. Електрична апаратура: світловипромінювальні діодні лампи з цоколем E27,E14,GU10,GU5.3,G9,G4 потужністю 3-50W. Торгівельна марка - VARGO. Виробник - "LUMIO LIGHTING LIMITED". Всього: 48288 шт. Країна виробництва - Китай. 
2. Електричні освітлювальні прилади, що використовуються для вуличного освітлення з комбінованих матеріалів, для використання з світлодіодними лампами: світильники. Торгівельна марка - VARGO. Виробник - LUMIO LIGHTING LIMITED. Всього: 2490 шт. Країна виробництва - Китай. 
3. Електричні освітлювальні прилади, які закріплюються або підвішуються на стелі чи на стіні з комбінованих матеріалів: світильники призначені для використання з світлодіодними лампами. Всього: 4140 шт. Торгівельна марка - Vargo. Виробник - LUMIO LIGHTING LIMITED. Країна виробництва – Китай.
4. Електричні освітлювальні прилади з пластмаси для використання з світлодіодними лампами: нічники. Торгівельна марка - VARGO. Виробник - "LUMIO LIGHTING LIMITED". Всього: 13440 шт. Країна виробництва - Китай. 
5. Електрична апаратура: патрони для ламп, патрони-перехідники. Всього: 2000 шт. Торгівельна марка - VARGO. Виробник - LUMIO LIGHTING LIMITED. Країна виробництва – Китай.
6. Електричне освітлювальне обладнання не медичного призначення, що має вмонтоване джерело світла: прожектори світлодіодні, потужністю 30-50W. Торгівельна марка - VARGO. Виробник - "LUMIO LIGHTING LIMITED". Всього: 110 шт. Країна виробництва - Китай. 
7. Електричні освітлювальні прилади, що використовуються для вуличного освітлення з комбінованих матеріалів, для використання з світлодіодними лампами, з можливістю живлення від сонячної батареї: світильники. Торгівельна марка - UNILITE. Виробник - "LUMIO LIGHTING LIMITED". Всього: 80 шт. Країна виробництва – Китай.
8. Частини електричних освітлювальних приладів: металеві тримачі для світлодіодних світильників. Всього: 100 шт. Торгівельна марка - VARGO, UNILITE. Виробник - LUMIO LIGHTING LIMITED. Країна виробництва - Китай. 
9. Електричне освітлювальне обладнання не медичного призначення, що має вмонтоване джерело світла: прожектори світлодіодні, різної потужності, з можливістю живлення від сонячної батареї. Торгівельна марка - VARGO. Виробник - "LUMIO LIGHTING LIMITED". Всього: 10 шт. Країна виробництва - Китай. 
10. Частини електричних освітлювальних приладів (світильників): пластмасові тримачі. Торгівельна марка - VARGO. Виробник - "LUMIO LIGHTING LIMITED". Всього: 810 шт. Країна виробництва – Китай.
З метою здійснення митного оформлення товару уповноваженою особою декларанта подано митну декларацію №24UA500020009070U3, в якій митну вартість товару визначено за першим методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).
На підтвердження заявленої митної вартості товару разом з наведеною митною декларацією декларантом подані наступні документи: зовнішньоекономічний договір (контракт) LML23 від 27.11.2023р.; рахунок-фактура (інвойс) №UA20240626 від 26.06.2024р.; розрахунок ціни (калькуляція) б/н від 26.06.2024р.; прейскурант (прайс-лист) від 21.10.2024р.; пакувальний лист від 26.06.2024р.; автотранспортну накладну №000007/1 від 29.10.2024р.; навантажувальний документ DOL 00001472 від 25.10.2024р.; договір №31-05/24 про транспортно-експедиторське обслуговування від 31.05.2024р.; додаткову угоду №07062024-1 до договору №31-05/24 про транспортно-експедиторське обслуговування від 31.05.2024р.; додаток до договору №31-05/24 від 31.05.2024р. - заявка на надання послуг №120 655 від 25.10.2024р.; лист №143 від 24.10.2024р.; договір №09-02/22 на перевезення вантажу від 09.02.2022р.; коносамент (Bill of lading) XM 240600248 від 24.07.2024р.; сертифікат про походження товару (Certificate of origin) 24C4403A2866/51082 від 25.10.2024р.; оборотно-сальдова відомість по рахунку 632 за 01.01.2024-28.10.2024; платіжні інструкції №27 від. 04.07.2024р. та №29 від. 26.07.2024р.; довідку про транспортні витрати №А0001289 від 24.10.2024р.; акт зважування від 30.10.2024р.; декларації про відповідність UA.TR. YT.D.020102-24-2 від 31.01.2024р., UA.TR.YT.D.013003-24-2 від 30.01.2024р., UA.TR.YT.V.240812-24-10 від 05.09.2024р.; доручення А10 від 10.02.2024р.; копію декларації країни відправлення; довіреність від 30.09.2024р. 
Під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів, заявлених до декларування, Одеська митниця встановила, що подані документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів. Митницею повідомлено декларанта про необхідність подання протягом 10 календарних днів додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості, а саме: виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Додатково декларанта повідомлено про те, що декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у нього документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів.
У відповідь на повідомлення Митниці 31.10.2024р. на адресу митного органу надійшов лист від 31.10.2024р. №31-1, яким надано: договір про транспортно-експедиторське обслуговування, укладений з ТОВ «Старлоджик», додаткову угоду до договору про транспортно-експедиторське обслуговування, додаток до договору про транспортно-експедиторське обслуговування, заявка про надання послуг, договір про перевезення вантажу, укладений між перевізниками ТОВ «Старлоджик» та ФОП ОСОБА_1 , лист ТОВ «Старлоджик», автотранспортну накладну - документ транспортний CMR, навантажувальний документ, звіт про зважування, довідку про транспортні витрати, довіреність від 30.09.2024р., рахунок на оплату №772 від 24.10.2024р.
Одеська митниця склала картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500020/2024/000426 від 31.10.2024р..
Того ж дня відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA500020/2024/000187/2 від 31.10.2024р.,, яким митну вартість товару відкориговано за резервним методом.
У графі 33 рішення №UA500020/2024/000187/2 від 31.10.2024р. зазначено, що подані документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягала сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, а саме: 
1) п. 1 ч.10 ст. 58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. Разом з цим, у п.2.2 Контракту, зазначено, що ціни на товари включають в себе вартість тари, експортної упаковки, маркування, в яких постачається товар. Проте, у наданих до митного оформлення документах відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару; 
2) відповідно до вимог розділу III «Правил...», затверджених наказом МФУ від 24.05.2012р. №599, для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до частини другої статті 53 Кодексу подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. До зазначених документів можуть належати: рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури; калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту. Вказані документи для підтвердження числового значення вказаної складової митної вартості до митного оформлення не надано. До митного оформлення надана довідка про вартість перевезення від 24.10.2024р. №А0001289 ТОВ «Старлоджик», але фактичне міжнародне перевезення здійснено іншим перевізником. У товаротранспортному документі СMR від 29.10.2024р. №000007/1 перевізником являється ФОП ОСОБА_1 . Тобто, зазначені документи не можуть прийматись для підтвердження транспортних витрат на партію, що розглядається;
3) у наданому коносаменті від 24.07.2024р. №ХМ240600248 зазначено «Freight collect», тобто фрахт сплачується в порту призначення вантажоодержувачем, про що відсутня інформація;
4) наданий до митного оформлення прайс-лист б/н виробника товарів складений 21.10.2024р., тобто значно пізніше рахунка-фактури (інвойса) від 26.06.2024р. №UA20240626, також не зазначено термін його дії;
5) умовами зовнішньоекономічного договору (контракту) від 27.11.2023р. №LML23 передбачено, що оплата здійснюється згідно певних умов, зазначених у Інвойсах по кожній поставці. У наданому до митного оформлення інвойсі від 26.06.2024р. №UA20240626 на суму 28836,56 дол.США зазначається, що оплата за товар буде здійснена у вигляді передоплати 5500 дол.США та залишку вартості після відвантаження продавцем. До митного оформлення надані банківські платіжні документи від 26.07.2024р. №29 та від 04.07.2024р. №27, загальна сума яких складає лише 27330 дол.США;
6) у митній декларації країни відправлення відсутні посилання на зовнішньоекономічний договір (контракт), згідно якого здійснюється дана поставка. 
Внаслідок прийняття відповідачем рішення про коригування митної вартості товарів та винесення оскаржуваної картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митні платежі збільшились на 98352,77 грн., з яких: 14305,76 - мито (за ставкою 5 відсотків від визначеної після коригування основи нарахування); 84047,01 грн. - податок на додану вартість (за ставкою 20 відсотків від визначеної після коригування основи нарахування).
Товар, який надійшов на адресу позивача, було випущено у вільний обіг за митною декларацією (МД) №24UA500020009121U7 від 01.11.2024р. за умови забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом, шляхом надання гарантій відповідно до розділу X МК України.
Не погоджуючись з правомірністю вказаного рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови ТОВ «ЛЮМІО» оскаржило їх в судовому порядку.
Суд першої інстанції, задовольняючи позов, дійшов висновку, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, на якого ч.2 ст.77 КАС України покладено обов`язок доказування в адміністративному суді правомірності прийнятих ним рішень, не доведено, що заявлений ТОВ «ЛЮМІО» метод визначення митної вартості товару документально не підтверджено або надані позивачем документи містять розбіжності, які впливають на правильність визначення митної вартості.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції. При цьому, апеляційний суд виходить з наступного.
Як встановлено ч.2 ст.52 МК України, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ним самостійно, у тому числі за результатами консультацій із митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.
За правилами ч.1 ст.53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. 
Перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів, визначено ч.2 ст.53 МК України.
Відповідно до вимог ч.3 ст.53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант на письмову вимогу митного органу зобов`язаний протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, перелік яких визначений положеннями даної статті.
Декларант за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товару. (ч.6 ст.53 МК України).
Як встановлено ч.1 ст.54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. 
Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.
Згідно ч.4 ст.54 МК України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний, серед іншого, здійснювати контроль заявленої декларантом митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Частиною 6 статті 54 МК України визначено, що митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Відповідно до ч.1 ст.55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів. 
З наведеного вбачається, що митний орган, лише у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості товару. Проте, такою імперативною умовою є наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів.
При цьому, в розумінні наведених статей МК України, сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи, зазначені у ч.2 ст.53 МК України, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Тобто, наведені приписи зобов`язують митницю зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.
Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.
В свою чергу, не наведення митницею в рішенні про коригування митної вартості товарів належних та допустимих доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребування митницею додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчать про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів.
Обґрунтовуючи свої сумніви у правильності зазначеної ТОВ «ЛЮМІО» митної вартості товару, заявленому у спірному випадку до декларування, Одеська митниця у п.33 спірного рішення про коригування митної вартості №UA500020/2024/000187/2 від 31.10.2024р. посилається на те, що у наданих до митного оформлення документах відсутні дані щодо такої складової митної вартості товару як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару.
На вказану обставину посилається апелянт і в обґрунтування вимог апеляційної скарги.
Так, відповідно до п.3.1 Контракту №LML23 від 27.11.2023р., укладеного між «LUMIO LIGHTING LIMITED, LTD» та ТОВ «ЛЮМІО», умови поставки товару визначаються сторонами згідно з Міжнародних правил інтерпретації комерційних термінів (Інкотермс 2010) та зазначаються в інвойсах. 
В свою чергу, інвойсом визначено умови поставки товару FOB NANSHA, China.
Колегія суддів зазначає, що відповідно до офіційних правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати «Інкотермс 2000» за умовами поставки FOB Франко-борт (... назва порту відвантаження) поставка є здійсненою продавцем, коли товар перейшов через поручні судна в названому порту відвантаження. Це означає, що з цього моменту усі витрати й ризики втрати чи пошкодження товару повинен нести покупець.
Відповідно до пп. А.9 «Перевірка - упаковка маркування» пункту А «Обов`язки продавця» продавець зобов`язаний нести витрати, пов`язані з діями щодо перевірки товару (такими як перевірка якості, розмірів, ваги, кількості), необхідними для надання товару в розпорядження покупця. Продавець зобов`язаний за власний рахунок забезпечити пакування товару, необхідне для перевезення товару (за винятком випадків, коли в даній галузі торгівлі прийнято звичайно надавати у розпорядження товари з такими ж характеристиками, що обумовлені договором, без упаковки).
З урахуванням наведеного, оскільки поставка товару здійснювалась на умовах FOB, то вартість упаковки або пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням включена до ціни товару, яку позивач сплатив продавцю.
Також, колегія суддів зазначає, що відповідно до Класифікатора особливостей переміщення товарів через митний кордон України, у разі поставки товару у зворотній тарі у графі « 37. Процедура» митної декларації має бути зазначено «ZZ32», в той час як у вказаній графі митної декларації, поданої позивачем, зазначено «ZZ00» (тара не зворотна та її вартість входить у ціну товару), що свідчить про відсутність особливостей переміщення товару, визначених цим Класифікатором.
Тобто, товар надійшов позивачу у безповоротній упаковці та її вартість входить у ціну товару.
Отже, оскільки з поданих до митного оформлення документів вбачається відсутність додаткових витрат на упаковку чи використання пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням (упаковка включена у ціну товару), в свою чергу, імпортером жодних витрат на пакування понесено не було, тому витрати на пакування не є складовими митної вартості та не підлягають додаванню позивачем з метою визначення митної вартості товару.
Враховуючи викладене, твердження апелянта про відсутність інформації щодо включення/не включення до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, вартості упаковки або пакувальних матеріалів, є необґрунтованими.
Стосовно доводів апелянта про відсутність документів щодо підтвердження витрат на транспортування та неможливості прийняття до розгляду довідки про вартість перевезення від 24.10.2024р. №А0001289, колегія суддів зазначає наступне. 
Відповідно до п.6 ч.2 ст.53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.
При цьому, вказана норма не встановлює конкретних вимог щодо виду таких документів.
У спірному рішенні про коригування митної вартості товару Одеська митниця посилається на наказ МФУ від 24.05.2012р. №599. Проте, вищевказаний наказ регулює правила заповнення декларації митної вартості та містить наступне формулювання: «Для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до частини другої статті 53 Кодексу подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. До зазначених документів можуть належати: рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури; калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту».
Таким чином, наказ МФУ від 24.05.2012р. №599 лише наводить можливі приклади документів на підтвердження вартості перевезення, але не встановлює вичерпного переліку таких документів, а його формулювання не містить обов`язкової вимоги.
Верховний Суд у постанові від 31.05.2019р. у справі №804/16553/14 зазначив, що законом не визначено доказ (докази), виключно яким (-ми) повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення, а тому такі витрати можуть підтверджуватися будь-якими доказами. Митний кодекс України не визначив вид доказів, якими повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення товарів (не вказав, що такими доказами можуть бути лише фінансові та/або бухгалтерські документи), а тому довідка про транспортні витрати є допустимим доказом на підтвердження витрат на перевезення товарів.
Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем та ТОВ «Старлоджик» 31.05.2024р. укладено договір №31-05/24 про транспортно-експедиторське обслуговування, за умовами якого ТОВ «Старлоджик» організовує та рахунок позивача транспортно-експедиторське обслуговування, перевезення експортно-імпортних та транзитних вантажів по території України і в міжнародному сполученні, а також надає інші транспортно-експедиторські послуги клієнту. Умови перевезення, вартість, маршрут, тощо, зазначаються у Заявці. 
За умовами п.2.2.4 Договору Експедитор має право доручати виконання цього договору третій особі. 
Відповідно до рахунку на оплату №772 від 24.10.2024р., заявки від 25.10.2024р. та листа ТОВ «Старлоджик» №143 від 24.10.2024р. експедитором ТОВ «Старлоджик» надано послуги з доставки контейнера за межами України до Одеського морського торговельного порту на суму 368 513,25 грн.
Щодо подальшого транспортування вантажу після його розмитнення з порту на склад позивача ТОВ «Старлоджик» укладений договір на перевезення №09-02/22 від 09.02.2022р. з ФОП ОСОБА_1 та саме ця особа зазначена в СМR від 29.10.2024р. №000007/1 як перевізник товару, однак тільки в межах території України. 
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що таке перевезення не суперечить умовам договору №31-05/24 від 31.05.2024р., який передбачає право Експедитора доручити виконання договору іншій особі.
Щодо доказів сплати транспортно-експедиційних послуг, то додатковою угодою №07062024-1 від 07.06.2024р. до договору про транспортно-експедиторське обслуговування №31-05/24 від 31.05.2024р. визначено умови оплати протягом 30 днів з моменту поставки вантажу, а тому документи щодо сплати ТЕО позивачем не надавалися.
Відповідні документи надавалися декларантом митному органу, однак останнім їх не було належним чином досліджено. 
Щодо зауважень митного органу до прайс-листа, то колегія суддів зазначає, що згідно ч.2 ст.53 МК України даний документ не відноситься до документів, на підставі яких встановлюється митна вартість. 
Апелянт, серед іншого, посилається на те, що у митній декларації країни відправлення відсутні посилання на зовнішньоекономічний договір (контракт), згідно якого здійснюється дана поставка.
З цього приводу слід зазначити, що експортна декларація країни відправлення не є первинним документом підтвердження митної вартості товару, а декларант не відповідає за її заповнення.
Такий документ може бути поданий для митного оформлення, але лише в якості додаткового, у тому випадку, якщо виникає необхідність в уточненні показників основних документів.
Також, слід зауважити, що орган митного контролю у спірному рішенні не навів обґрунтованих доводів щодо наявності взаємозалежності між фактом відсутності посилання на зовнішньоекономічний договір (контракт), згідно якого здійснюється дана поставка, в експортній декларації країни виробника та визначенням числових значень митної вартості товару, який ввезений підприємством.
З наведеного колегія суддів висновує, що не зазначення в експортній декларації країни відправлення зовнішньоекономічного договору (контракту), за яким здійснюється поставка, жодним чином не впливає на визначення числового значення митної вартості товару.
Аналогічна правова позиція щодо безпідставності витребування та посилань на інформацію митної декларації країни відправлення, як на підставу коригування митної вартості, викладена Верховним Судом у постановах від 15.02.2024р. у справі №815/5838/17, від 11.09.2023р. у справі №815/5414/16.
Умовами зовнішньоекономічного договору (контракту) від 27.11.2023р. №LML23 передбачено, що оплата здійснюється згідно певних умов, зазначених у Інвойсах по кожній поставці. 
У наданому до митного оформлення інвойсі від 26.06.2024р. №UA20240626 на суму 28836,56 дол.США зазначається, що оплата за товар буде здійснена у вигляді передоплати 5500 дол.США та залишку вартості після відвантаження продавцем. 
До митного оформлення надані банківські платіжні документи від 26.07.2024р. №29 та від 04.07.2024р. №27, загальна сума яких складає лише 27330 дол.США.
На вказану обставину посилається Митниця як у спірному рішенні про коригування митної вартості товарів, так і в обґрунтування вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів критично ставиться до таких посилань апелянта, оскільки у процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. В свою чергу, умови термінів та розміри оплати безпосередньо ціни товару не стосуються. У зв`язку з цим, відомості про умови оплати товару не повинні братися митним органом до уваги під час контролю за митною вартістю, а тому суперечності між цими відомостями не можуть бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару.
Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12.03.2019р. у справі №803/3649/15.
Крім того, у постанові від 17.04.2018р. по справі №815/329/17 Верховний Суд зробив висновок, що навіть відсутність оплати за товар не впливає на митну вартість такого з огляду на те, що фактична оплата за поставлений товар, як і спосіб здійснення такої оплати (готівковий, безготівковий) так і часові рамки оплати (передоплата, післяплата, відстрочка) ніяким чином не впливає на ціну (розмір оплати) товару, що передбачена контрактом (з урахування додаткових платежів, якщо такі передбачені чи здійснені).
Колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянта на ненадання ТОВ «ЛЮМІО» всіх додатково витребуваних документів, оскільки відсутність всіх визначених Митницею додаткових документів не впливає на правильність визначення декларантом митної вартості товарів за першим методом, що підтверджується наданими до митного оформлення основними документами. Неподання декларантом зазначених документів під час митного оформлення, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товарів за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.
Митний орган фактично залишив поза увагою документи, надані декларантом для митного оформлення товару. При цьому, надані митному органу документи є належними та в повній мірі відповідають вимогам МК України до документів, які підтверджують митну вартість товарів, однак останні не тільки не спростовані митним органом, але й взагалі залишені без уваги.
Наявність в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками інформації про те, що митна вартість раніше імпортованих товарів, випущених у вільний обіг, є більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення митним органом контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначення за іншим методом, адже торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, наявність знижок тощо). Автоматизована система аналізу та управління ризиками не може містити усієї інформації, що стосується суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу, тому такі дані не можуть мати більше значення, ніж надані декларантом первинні документи про товар.
В той же час, приймаючи рішення про коригування митної вартості імпортованого позивачем товару за резервним методом, відповідач лише зазначив реквізити МД, яка приймалася за основу для коригування, однак не вказав, яким чином митна вартість товару визначена саме в такому розмірі, які складові вплинули на формування такої вартості, не навів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом, що свідчить про порушення відповідачем ч.2 ст.55 МК України щодо обґрунтованості прийнятого рішення.
За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскаржуване рішення про коригування митної вартості є протиправним і підлягає скасуванню, оскільки позивачем надано усі передбачені чинним законодавством документи, які підтверджують митну вартість товарів, що ввозяться, та дають можливість визначити митну вартість товару за ціною договору шляхом застосування першого методу. 
Доводи апеляційної скарги правильність висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для задоволення скарги Одеської митниці та скасування рішення від 23.09.2025р. колегія суддів не вбачає.
Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. 
З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін, відповідно до приписів статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, тому постанова суду апеляційної інстанції, відповідно до ч.5 ст.328 КАС України, в касаційному порядку оскарженню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст.315, ст. ст. 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Одеської митниці залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2025 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Суддя-доповідач 		А.В. Бойко	
Судді	  	О.В. Єщенко   О.А. Шевчук