П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 400/6589/25	

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді – Коваля М.П., 
судді – Джабурія О.В.,
судді – Вербицької Н.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одеса апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2025 року, яка прийнята в порядку письмового провадження суддею Малих О.В. у місті Миколаїв, по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про зобов`язання вчинити певні дії, –

В С Т А Н О В И В:

У червні 2025 року до Миколаївського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі – Позивач, ОСОБА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (далі – Відповідач, ГУ ПФУ в Миколаївській області) із вимогами:
- зобов`язати ГУ ПФУ в Миколаївській області дотриматися норм статті 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та отримати від Головного управління Національної поліції в Миколаївській області дійсну довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади держаної служби» станом на серпень 2018 року;
- зобов`язати ГУ ПФУ в Миколаївській області обчислення пенсії здійснити з врахуванням вимог п. 4 абз. 6 «Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 року № 622 «Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб».
Вимоги адміністративного позову обґрунтовані протиправними діями ГУ ПФУ в Миколаївській області щодо не звернення до ГУ НП в Миколаївській області на підставі ст. 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» після отримання довідок про складові заробітної плати Позивача з метою уточнення їх складових, що вплинуло на загальний розмір пенсії в меншу сторону. До цього ж, Позивач посилається на неправильне обчислення пенсії із врахуванням лише однієї довідки від 31.08.2018 року № 384/28/1- 2018, без урахування довідки від 31.08.2018 року № 383/28/1-2018, чим позбавлено права на належний розмір пенсії держслужбовця, що є порушенням вимог постанови Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 року № 622 «Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб».
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 11.11.2025 року у задоволенні позову – відмовлено.
Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, Позивач звернувся до П`ятого апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою, в якій вважає його таким, що винесене з порушенням норм процесуального та матеріального права, та без повного з`ясування усіх обставин, які мають значення для справи, тому просить суд апеляційної інстанції скасувати та постановити нове судове рішення про яким задоволення позовних вимог.
Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, сторона не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позову. Зазначає, що судовим рішенням від 08.09.2025 року по справі № 400/5457/25 встановлено, що недійсність довідки від 31.08.2018 року № 383/28/1-2018 виявлено ГУ ПФУ в Миколаївській області, а не ГУ НП в Миколаївській області. Тому не зарахувати довідку від 31.08.2018 року № 383/28/1-2018 без оскарження рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 19.03.2019 року по справі № 400/35/19 в апеляційному порядку не має підстав.
10.12.2025 року за допомогою системи «Електронний суд» до канцелярії П`ятого апеляційного адміністративного суду від Відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить суд апеляційної інстанції залишити його апеляційну скаргу без задоволення.
Дана справа розглянута в порядку письмового провадження відповідно до приписів ст. 311 КАС України.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з огляду на таке.
Положеннями ч. 1 ст. 308 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено колегією суддів, Позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Миколаївській області та з 22.07.2016 року отримував пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-ХІІ (далі – Закон № 1788-ХІІ), обчислену відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі – Закон № 1058-IV).
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 19.03.2019 року по справі № 400/35/19 зобов`язано Центральне об`єднане управління ПФУ м. Миколаєва Миколаївської області зарахувати ОСОБА_1 до стажу державної служби час проходження військової служби в лавах Радянської Армії з 01.11.1974 року по 18.01.1977 року та здійснити перерахунок по переведенню із пенсії за віком згідно із Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком відповідно до пункту 12 розділу ХІ «Прикінцеві та Перехідні положення» Закону України «Про державну службу», з урахуванням довідок про складові заробітної плати від 31.08.2018 року № 384/28/1-2018 та від 31.08.2018 року № 383/28/1-2018, виданих Головним управлінням Національної поліції в Миколаївській області, з 04.09.2018 року.
На виконання рішення суду, з 04.09.2018 року Позивачу переведено на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» (далі – Закон № 889-VІІІ). Пенсію обчислено на підставі довідок від 31.08.2018 року № 383/28/1-2018 та № 384/28/1-2018.
Листом ГУ НП в Миколаївській області від 17.01.2020 року № 120/05/28-2020 надіслано Відповідачу довідку від 27.01.2020 року № 43/28/1-2020 про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державної служби, і які на момент виходу на пенсію не займали посади державної служби за серпень 2018 року, для перерахунку пенсії Позивача.
У даному листі також зазначено, що довідку від 31.08.2018 року № 383/28/1-2018, яка видана УФЗБО ГУНП в Миколаївській області ГУ НП, вважати не дійсною.
У зв`язку з вказаним, пенсію Позивача перераховано з урахуванням двох довідок: від 31.08.2018 року № 384/28/1-2018 та від 27.01.2020 року № 43/28/1-2020.
18.07.2024 року ГУ НП в Миколаївській області надано Позивачу довідку № 123-1 про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державної служби, і які на момент виходу на пенсію не займали посади державної служби за липень 2018 року.
20.12.2024 року позивач звернувся до ГУ ПФУ із заявою про перерахунок пенсії.
Листом від 17.01.2025 року Позивачу роз`яснено, що немає підстав для врахування довідок від 27.01.2020 року № 43/28/1-2020 та від 18.07.2024 року № 123-1 про складові заробітної плати для призначення пенсії позивача, яка має не менше як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади віднесених до категорій посад державної служби, оскільки рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 19.03.2019 року по справі № 400/35/19 жодних зобов`язань застосовувати довідки для обчислення пенсії за віком, на Відповідача не покладалося.
В свою чергу ОСОБА_1 вважає, що ГУ ПФУ в Миколаївській області зобов`язано звернутись до ГУ НП в Миколаївській області з вимогою надати актуальну довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади держаної служби», та здійснити перерахунок пенсії на підставі абз. 6 п. 4 «Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 року № 622 (далі – Порядок № 622).
Розглянувши справу по суті, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову в частині вимог про зобов`язання Відповідача здійснити обчислення пенсії Позивача з врахуванням вимог п. 4 абз. 6 Порядку № 622, оскільки довідка від 18.07.2024 року № 123-1 не може бути застосована для перерахунку пенсії Позивача, оскільки така довідка видана станом на липень 2018 року, а пенсію за віком відповідно до Закону № 889-VІІІ призначено – 04.09.2018 року, водночас довідка від 27.01.2020 року № 43/28/1-2020 є чинною та складена у відповідності до норм чинного законодавства. Також суд відмови у задоволенні позову в частині зобов`язання Відповідача згідно положень ст. 101 Закону № 1788-ХІІ отримати відповідну довідку з огляду на те, що вказана норма не передбачає обов`язку пенсійного органу витребувати довідки про складові заробітної плати для призначення пенсій.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.
За приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Пунктом 10 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VІІІ передбачено, що державні службовці, які на день набрання чинності вказаним Законом України займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України № 3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Пункт 12 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону № 8889-VІІІ визначає, що для осіб, які на день набрання чинності вказаним Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Тобто, Прикінцевими та перехідними положеннями Закону № 889-VІІІ передбачено, що за наявності в особи станом на 01.05.2016 року певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 року на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України № 3723-XII, але за певної додаткової умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 року № 622 затверджено Порядок призначення пенсій деяким категоріям осіб (далі, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин – Порядок № 622).
Пунктом 4 Порядку № 622 передбачено, що пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права, в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, – заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. При цьому:
- посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених на день звернення за призначенням пенсії за останньою займаною посадою державної служби;
- розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за будь-які 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв починаючи з 1 травня 2016 року. Середньомісячна сума зазначених виплат за 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми цих виплат на 60. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні;
- у разі коли в осіб, зазначених в пункті 2 цього Порядку, станом на дату звернення немає 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією починаючи з 1 травня 2016 року, середньомісячна сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається шляхом ділення загальної суми таких виплат за наявні місяці роботи починаючи з 1 травня 2016 року на кількість таких місяців. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні. При цьому для державних службовців, які звернулися за призначенням пенсії у травні 2016 року, а також для осіб, які не працювали починаючи з 1 травня 2016 року на посадах державної служби, сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається з розрахунку таких виплат за травень 2016 року як за повний місяць;
- матеріальна допомога та виплати, які нараховуються за період, що перевищує календарний місяць, враховуються в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді.
За бажанням осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, і які на момент виходу на пенсію не перебувають на державній службі, розмір зазначених в абзацах третьому п`ятому цього пункту виплат визначається в середніх розмірах відносно визначених законодавством таких виплат за місяць, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії, але не раніше травня 2016 р., за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) за останнім місцем роботи на державній службі.
Пунктом 5 Порядку № 622 визначено, що довідки про заробітну плату державних службовців, визначені за формами згідно з додатками 1-6, видаються виключно для призначення згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону № 889 пенсії відповідно до статті 37 Закону України від 16.12.1993 року № 3723-XII «Про державну службу та не є підставою для перегляду раніше призначеної пенсії державного службовця.
Вказана норма застосовується з 01.01.2024 року.
Як вірно зазначено судом першої інстанції, довідка від 18.07.2024 року № 123-1 видана станом на липень 2018 року, а пенсію за віком відповідно до Закону № 889-VІІІ Позивачу призначено – 04.09.2018 року.
Відтак, враховуючи положення п. 4 Порядку № 622, довідка від 18.07.2024 року № 123-1 не може бути застосована для перерахунку пенсії Позивача, оскільки остання повинна бути видана станом на серпень 2018 року, тобто за місяць, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії, але не раніше травня 2016 року.
З урахуванням викладеного, Відповідачем вірно застосовано довідку від 27.01.2020 року № 43/28/1-2020 про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державної служби, і які на момент виходу на пенсію не займали посади державної служби, оскільки ця довідка видана на серпень 2018 року.
Більш того, довідка від 27.01.2020 року № 43/28/1-2020, видана ГУ НП в Миколаївській області після проведення звірки з органами ПФУ з урахуванням вимог щодо форми довідки, яка затверджена Постановою правління ПФУ від 17.01.2017 року № 1-3, з урахуванням кількості відповідних (прирівняних) посад, що встановлено рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 08.09.2025 року по справі № 400/5457/25, яке 09.10.2025 року набрало законної сили.
Вказаним судом рішенням було відмовлено Позивачу у задоволенні вимог до видана ГУ НП в Миколаївській області про визнання незаконним листа від 30.01.2020 року № 120/05/28-2020 та визнання недійсною довідку від 27.01.2020 року № 43/28/1-2020.
За приписами ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Тобто, вказаним судовим рішенням підтверджено факт правомірності видачі довідки від 27.01.2020 року № 43/28/1-2020, яка є чинною на момент розгляду даної справи та складена у відповідності до норм чинного законодавства.
В свою чергу, довідка від 18.07.2024 року № 123-1 не може бути застосована для перерахунку пенсії Позивача, оскільки не відповідає вимогам Положення № 622.
За таких обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову в цій частині позову, з яким повністю погоджується колегія суддів через відсутність підстав для обчислення пенсії Позивача з врахуванням вимог п. 4 абз. 6 Порядку № 622.
Крім того, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції в частині відсутності підстав для зобов`язання Відповідача згідно положень ст. 101 Закону № 1788-ХІІ отримати відповідну довідку, оскільки вказана норма не передбачає обов`язку пенсійного органу витребувати довідки про складові заробітної плати для призначення пенсій, а лише наділяє повноваженнями щодо перевірки наданих документів. Ці повноваження можуть бути реалізовані шляхом відповідних запитів, витребування первинних документів щодо підтвердження виплаченої заробітної плати, проведення фактичних перевірок тощо.
Доводи апелянта про відсутність підстав для неврахування Відповідачем довідки від 31.08.2018 року № 383/28/1-2018 при обчислені пенсії Позивача без оскарження рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 19.03.2019 року по справі № 400/35/19 в апеляційному порядку колегія суддів відхиляє як необґрунтовані, оскільки невиконання судового рішення від 19.03.2019 року по справі № 400/35/19 не є підставою для подання нового окремого позову, адже це порушує принцип правової визначеності та не допускає множинності рішень з одного питання.
Натомість, існують спеціальні механізми для його виконання шляхом звернення до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, із заявою про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у порядку, встановленому статтями 382-3823 і 383 КАС України, або звернення до державної виконавчої служби для примусового його виконання.
Отже, доводи та аргументи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (ст. 316 КАС України).
За таких обставин, враховуючи викладені обставини та з огляду на наведені положення законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 292, 310, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, –

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2025 року залишити без задоволення.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 серпня 2025 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про зобов`язання вчинити певні дії – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Суддя-доповідач: М.П. Коваль

Суддя: О.В. Джабурія

Суддя: Н.В. Вербицька