Головуючий І інстанції: Пасечнік О.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2026 р. 	Справа № 520/15479/25	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді Ральченка І.М.,
Суддів: Подобайло З.Г. , Катунова В.В. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Північно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 05.09.2025, по справі № 520/15479/25
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма “Союзагро” 
до  Північно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці 
про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Агрофірма «СОЮЗАГРО» звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, у якому просило визнати протиправною та скасувати постанову Північно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення від 04 червня 2025 року №39-ДПС.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 05.09.2025 адміністративний позов задоволено.
Визнано протиправною та скасовано постанову Північно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення від 04 червня 2025 року №39-ДПС.
Відповідач, не погодившись із рішенням суду, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції як таке, що постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначав, що припис у розумінні Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» може бути виданий посадовою особою територіального органу Держпраці на підставі Акта складеного за результатами заходу державного нагляду (контролю) проведеного територіальним органом Держпраці у відповідності до цього Закону. У даному випадку Міжрегіональне управління не проводило заходи державного нагляду (контролю) ТОВ Агрофірма «Союзагро» з питань додержання законодавства про працю у порядку визначеному Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», а відповідно відсутні підстави для видання припису. При цьому, суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні не вказує який саме припис був виконаний ТОВ Агрофірма «Союзагро», за результатами якого позапланового заходу державного нагляду, у який визначений строк та яким саме органом державної влади припис виданий.
На підставі п.3 ч. 1ст. 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження, у зв`язку з чим фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Як встановлено судовим розглядом, відповідно до акту Головного управління ДПС у Харківській області № 17024/20-40-07-01-05/30142214 від 17.04.2025 року встановлено порушення ТОВ АГРОФІРМА «СОЮЗАГРО», зокрема, ст. 24 Кодексу законів про працю України, підприємством було допущено до роботи 2 працівники без повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов?язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, крім того виплачувалась заробітна плата один раз на місяць: за жовтень 2023 року виплачена 24.11.2023 року в сумі 516243,50 грн, за вересень 2024 року, виплачена 24.10.2024 року в сумі 751138,62 грн.
Позивач зазначає, що повідомлення про прийняття працівників на роботу було подане ТОВ АГРОФІРМА «СОЮЗАГРО» через електронний кабінет платника податків в найкоротший технічно можливий строк (ГУ ДПС у Харківській області повідомлення було прийнято 15.04.2022, та присвоєно реєстраційний номер 9046524262), тобто, станом на час розгляду адміністративної справи Північно-Східним міжрегіональним управлінням Державної служби з питань праці (07.05.2025) щодо порушення вимог законодавства з питань праці, виявлене під час перевірки ГУ ДПС в Харківській області (17.04.2025), порушення ТОВ АГРОФІРМА «СОЮЗАГРО» було повністю усунуто.
07.05.2025 Північно-Східним міжрегіональним управлінням Державної служби з питань праці розпочате адміністративне провадження щодо накладення штрафу, передбаченого частиною другою статті 265 Кодексу законів про працю України за актом Головного управління ДПС у Харківській області від 17.04.20225 року № 17024/20-40-07-01-05/30142214 за порушення вимог законодавства з питань праці. Запропоновано ТОВ АГРОФІРМА «СОЮЗАГРО» відповідно до статті 17, частини 1 статті 63 Закону України «Про адміністративну процедуру» реалізувати своє право бути заслуханим, надавши пояснення та/або заперечення у письмовій або електронній формі до 16.05.2025.
ТОВ АГРОФІРМА «СОЮЗАГРО» з означених питань надало до Північно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці обґрунтовані пояснення від 14.05.2025 вих. №11, в яких повідомило, що станом початок адміністративного провадження щодо накладення штрафу (07.05.2025), як і станом на час проведення перевірки ГУ ДПС у Харківській області (17.04.2025), порушення вимог законодавства з питань праці ТОВ АГРОФІРМА «СОЮЗАГРО» були усунуті та надані відповідні докази (повідомлення та квитанція 2 про прийняття контролюючим органом повідомлення).
Постановою Північно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення від 04 червня 2025 року №39-ДПС на підставі абз. 10 ч. 2 ст. 265 КЗпП України, керуючись ст. 53 Закону України «Про зайнятість населення», Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 № 509 (зі змінами), на ТОВ АГРОФІРМА «СОЮЗАГРО» було накладено штраф у розмірі 8000,00 грн.
Не погодившись із постановою відповідача позивач звернувся до суду із даним позовом.
Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що позивачем усунуто порушення вимог частини четвертої 3 статті 24 КЗпП України шляхом оформлення трудових відносин із працівниками, а тому накладення на позивача штрафу у період дії воєнного стану є неправомірним.
Колегія суддів погоджується із такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 43 Конституції Українипередбачено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку він вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.
Правові засади і гарантії здійснення громадянами права розпоряджатися своїми здібностями до продуктивної і творчої праці визначеноКодексом законів про працю України(далі -КЗпП України).
Відповідно до ч.1 ст. 21 КЗпП України трудовим договором є угода між працівником і роботодавцем (роботодавцем - фізичною особою), за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а роботодавець (роботодавець - фізична особа) зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Трудовим договором можуть встановлюватися умови щодо виконання робіт, які вимагають професійної та/або часткової професійної кваліфікації, а також умови щодо виконання робіт, які не потребують наявності у особи професійної або часткової професійної кваліфікації.
Працівник має право реалізувати свої здібності до продуктивної і творчої праці шляхом укладення трудового договору на одному або одночасно на декількох підприємствах, в установах, організаціях, якщо інше не передбачено законодавством, колективним договором або угодою сторін.
Особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення та організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України.
Згідно з ч. 4 ст. 24 КЗпП України працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням роботодавця, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
У відповідності до ч. 1 ст. 265 КЗпП України посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством.
Відповідно до ч. 2 ст. 265 КЗпП України юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час або за трудовим договором з нефіксованим робочим часом у разі фактичного виконання роботи протягом усього робочого часу, установленого на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у десятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, стосовно якого скоєно порушення.
Центральні органи виконавчої влади здійснюють контроль за додержанням законодавства про працю на підприємствах, в установах і організаціях, що перебувають у їх функціональному підпорядкуванні, крім податкових органів, які мають право з метою перевірки дотримання податкового законодавства здійснювати такий контроль на всіх підприємствах, в установах і організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, а органи місцевого самоврядування - на підприємствах, в установах і організаціях, що перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад.
Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів Україні від 11 лютого 2015 року за № 96, Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов`язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.
За приписами підпункту 9 пункту 4 Положення Держпраці відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний контроль за дотриманням вимог законодавства про працю, зайнятість населення в частині дотримання прав громадян під час прийому на роботу та працівників під час звільнення з роботи; використання праці іноземців та осіб без громадянства; наймання працівників для подальшого виконання ними роботи в Україні в іншого роботодавця; дотримання прав і гарантій стосовно працевлаштування громадян, які мають додаткові гарантії у сприянні працевлаштуванню; провадження діяльності з надання послуг з посередництва та працевлаштування.
Підпунктом 54 пункту 4 Положення передбачено, що Державна служба України з питань праці має право накладати у випадках, передбачених законом, штрафи за порушення законодавства, невиконання розпоряджень посадових осіб Держпраці.
Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи (пункт 7 Положення).
Механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною другою статті 265 Кодексу законів про працю України та частинами другою - сьомою статті 53 Закону України "Про зайнятість населення" визначений Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 за № 509 (далі - Порядок № 509).
Відповідно до абзацу 1 пункту 2 Порядку №509 штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, керівниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками (з підстав, визначених абзацами третім - сьомим цього пункту) (далі - уповноважені посадові особи).
Штрафи накладаються, окрім іншого, на підставі акта перевірки ДПС, її територіального органу, у ході якої виявлені порушення законодавства про працю.
Податковим кодексом України передбачено право контролюючого органу (органів Державної фіскальної служби) проводити фактичну перевірку дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками ( найманими особами).
Згідно з положеннями п. 80.6 ст. 80 Податкового кодексу України під час проведення фактичної перевірки в частині дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами), в тому числі тим, яким установлено випробування, перевіряється наявність належного оформлення трудових відносин, з`ясовуються питання щодо ведення обліку роботи, виконаної працівником, обліку витрат на оплату праці, відомості про оплату праці працівника. Для з`ясування факту належного оформлення трудових відносин з працівником, який здійснює трудову діяльність, можуть використовуватися документи, що посвідчують особу, або інші документи, які дають змогу її ідентифікувати (посадове посвідчення, посвідчення водія, санітарна книжка тощо).
Відповідно до правових висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 21.04.2021 року № 260/586/20 та від 28 січня 2021 року у справі № 380/1116/20:
акти перевірки ДПС є самостійними підставами для винесення постанови про застосування штрафу;
у разі наявності акта ДПС немає необхідності в проведенні органами Держпраці додаткових заходів державного нагляду (контролю);
положення ч. 8 ст. 265 КЗпП України не забороняють накладати штрафи на підставі акта перевірки ДПС, її територіального органу, у ході якої виявлені порушення законодавства про працю, як це передбачено Порядком.
Крім того, колегія суддів зазначає, що відповідно до статті 16 Закону України "Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану" у період дії воєнного стану у разі виконання в повному обсязі та у встановлений строк приписів про усунення порушень, виявлених під час здійснення позапланових заходів державного нагляду (контролю), штрафи, передбачені статтею 265 Кодексу законів про працю України, не застосовуються.
Відповідно до пояснювальної записки до вказаного Закону, метою законопроекту є врегулювання окремих питань трудових відносин між працівником та роботодавцем в умовах воєнного часу, враховуючи необхідність забезпечення збалансованості між скороченням видатків роботодавців на оплату відпусток, надурочних годин, годин роботи у святкові та вихідні дні тощо, та забезпеченням мінімально необхідних прав та гарантій працівників. Прийняття законопроекту створить умови для належного функціонування підприємств та установ в умовах воєнного часу, шляхом дерегуляції окремих умов трудових відносин, оперативного залучення працівників до виконання роботи, усунення кадрового дефіциту та браку робочої сили.
Таким чином, на період воєнного стану законодавець, з метою забезпечення умов для належного функціонування підприємств, оперативного залучення працівників, усунення кадрового дефіциту та браку робочої сили скасував штрафи (відповідальність), передбачені ст. 265 КЗпП України, за умови усунення порушень, виявлених під час здійснення позапланових заходів державного нагляду (контролю).
Колегія суддів зазначає, що в спірних відносинах не варто застосовувати буквальне тлумачення норми ст. 16 Закону України "Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану", а слід до вказаної норми застосовувати розширювальне тлумачення норм права, оскільки зміст норми є більш широким, ніж її текстуальне вираження. 
Тобто штрафи, передбачені статтею 265 КЗпП України, не застосовуються у період дії воєнного стану за умови усунення порушень, виявлених під час здійснення перевірок. Вказане випливає із мети законопроекту, а саме забезпечення належного функціонування підприємств та установ в умовах воєнного часу, шляхом дерегуляції окремих умов трудових відносин, оперативного залучення працівників до виконання роботи, усунення кадрового дефіциту та браку робочої сили.
З матеріалів справи вбачається, що Наказом ТОВ АГРОФІРМА «СОЮЗАГРО» від 05.04.2022 №502-к було прийнято на роботу в Товариство ОСОБА_1 (дата початку роботи –06.04.2022). Також, відповідно до Наказу по ТОВ АГРОФІРМА «СОЮЗАГРО» від 05.04.2022 №503-к було прийнято на роботу в Товариство ОСОБА_2 (дата початку роботи – 06.04.2022).
Надалі, позивачем подано до контролюючого органу Повідомлення про прийняття працівника на роботу/укладення гіг-контракту від 04.04.2022 року, згідно з яким з 06.04.2022 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 прийнято на роботу. Згідно з квитанцією № 2 вказане Повідомлення прийнято контролюючим органом 15.04.2022 об 11:19.
Постановою Північно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення від 04.06.2025 року №39-ДПС на підставі абз. 10 ч. 2 ст. 265 КЗпП України, керуючись ст. 53 Закону України «Про зайнятість населення», Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 № 509 (зі змінами), на ТОВ АГРОФІРМА «СОЮЗАГРО» було накладено штраф у розмірі 8000,00 грн.
Таким чином, колегія суддів зазначає, що станом на дату розгляду Північно-Східним міжрегіональним управлінням Державної служби з питань праці питання щодо накладення на позивача штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, виявлені під час перевірки порушення були повністю усунуті.
Отже, колегія суддів зазначає, що позивачем усунуто порушення вимог ч. 3 ст. 24 КЗпП України шляхом оформлення трудових відносин ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , а тому накладення на позивача штрафу у період дії воєнного стану є неправомірним.
Таким чином, колегія суддів доходить висновку, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим і не підлягає скасуванню, оскільки суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права та при дотриманні норм процесуального права, повно і всебічно з`ясовані обставини в адміністративній справі з наданням оцінки всім аргументам учасників справи, а доводи апеляційної скарги їх не спростовують з наведених вище підстав.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Північно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці - залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 05.09.2025 по справі № 520/15479/25 залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України. 

Головуючий суддя 		І.М. Ральченко 	
Судді	   	З.Г. Подобайло   В.В. Катунов