Справа № 420/26044/25 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 січня 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Завальнюка І.В., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Київської районної адміністрації Одеської міської ради, третя особа - Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради, про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить суд визнати протиправною бездіяльність Київської районної адміністрації Одеської міської ради в частині не укладення листа-рішення щодо можливості розміщення елемента торгівлі на запропонованому місці, яким підтверджується відповідність намірів щодо місця розташування елемента вуличної торгівлі площею 4 кв. метри ФО-П ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ; зобов`язати Київську районну адміністрацію Одеської міської ради утриматися від вчинення дій у вигляді - не укладення письмово листом рішенням щодо можливості розміщення елемента торгівлі на запропонованому місці за відповідним зверненням позивача, надаючи листа-відмови щодо місця розташування елемента вуличної торгівлі площею 4 кв. метри ФО-П ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 . 
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ним здійснюється роздрібна торгівля з елементів вуличної торгівлі, а також, в межах тимчасових споруд на території м. Одеса на підставі відповідних дозвільних документів та укладених договорів, як того вимагають приписи рішення ОМР від 09.10.2013 р. № 3961-VI «Про затвердження Правил розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності та елементів вуличної торгівлі у м. Одесі». В період часу з 18.08.2022 по 08.05.2025 в АДРЕСА_1 , станом на 2025 рік, на теперішній час АДРЕСА_1 , позивачем здійснювалась підприємницька діяльність з елементів вуличної торгівлі - лотків на підставі укладених договорів з Управлінням розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради за № УТ-165/22 від 22.08.2022, за № УТ-155/23 від 02.06.2023 та за № УТ-196/24 від 16.05.2024. В 2022 році, визначивши для себе необхідність у здійсненні підприємницької діяльності в межах АДРЕСА_1 , підготувавши попередньо всі необхідні документи для отримання листу-рішення та у подальшому договору на право платного користування місцем для розміщення ЕВТ, відповідно до Розділу 13 Правил, було надано заяву до Одеської міської Ради через управління надання адміністративних послуг з пропозицією розміщення ЕВТ в межах вул. Шишкіна (нині Наукова), біля будинку 50/2 в м. Одесі. В подальшому, було отримано лист-рішення від 16.08.2022 № 220/01-35 щодо можливості розміщення елемента торгівлі на запропонованому місці установки ЕВТ за вказаною адресою. У подальшому звернувся до Уповноваженого органу через управління надання адміністративних послуг із заявою про укладання договору на право тимчасового користування місцем для розташування елемента торгівлі та укладено Договір за № УТ-165/22 від 22.08.2022 року. Аналогічно в 2023 та 2024 рр. та жодного зауваження, скарги за весь період здійснення господарської діяльності за вказаною адресою, не отримував, ані від Одеської міської ради, ані від мешканців міста. Порушень благоустрою не порушував, дорожнє покриття та їх цілісність не розрушував, зелені насадження та естетичний облік міста не спотворював. В 2025 році, визначивши для себе необхідність у здійсненні підприємницької діяльності в м. Одесі, вул. Наукова, 50/2 в тому ж місті, де з 2022 року були розташовані мої ЕВТ та вказані місця були мною облаштовані, підготувавши попередньо всі необхідні документи для отримання дозволу, було надано звернення до Одеської міської Ради з пропозицією розміщення ЕВТ в межах адреси: м. Одесі, вул. Наукова, 50/2. Звернувся більш ніж п`ять разів до Київської районної адміністрації OMP, суб`єктом звернення: ОСОБА_1 були подані пакети документів щодо отримання адміністративної послуги, до суб`єкту надання адміністративної послуги: Київська районна адміністрація, назва адміністративної послуги: Узгодження розміщення елементів вуличної торгівлі (у тому числі під час проведення ярмарок) (Київська районна адміністрація ОМР). За вказаними заявами (описами) були отримані більш ніж шість відмов відповідей від Київської районної адміністрації Одеської міської Ради (в подальшому ОМР) про неможливість розміщення ЕВТ за вказаною адресою з посиланням на пункт 20 Єдиних правил ремонту та утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правила користування ними та охорони, затверджених постановою КМУ від 30.03.1994 р. №198 «Про затвердження Єдиних правил ремонту та утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правила користування ними та охорони». На момент звернення з позовною заявою жодних договорів, про продовження строку дій минулого договору УТ-196/24 від 16.05.2024 року, який дійсний до 08.05.2025 року, з Управлінням розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської Ради укладено не було, що прямо порушує порядок за рішенням ОМР від 09.10.2013 р. № 3961-VI «Про затвердження Правил розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності та елементів вуличної торгівлі у м. Одесі», а саме п. 13.7 та Розділ 13 загалом та прямо порушує право позивача. На адресу позивача через ЦНАП надійшло вже більш ніж шість листів Київської районної адміністрації ОМР, які не можна вважати мотивованою відмовою щодо реалізації намірів розміщення елемента торгівлі, що навпаки передбачено п. 13.7 Правил: районна адміністрація Одеської міської ради зобов`язана письмово листом рішенням проінформувати Заявника щодо можливості розміщення елемента торгівлі на запропонованому місці, крім цього усі відповіді відмови надходили у період, спливу строку дії Договору УТ-196/24 від 16.05.2024 року, який дійсний до 08.05.2025 року, що суперечить самим відмовам.
Ухвалою судді від 20.08.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі; ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
27.08.2025 до суду від Київської районної адміністрації Одеської міської ради надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач позовні вимоги не визнав у повному обсязі, в задоволенні позову просив відмовити, зазначивши, що позивач посилається на те, що даними відмовами, які стали предметом звернення до суду, «порушено порядок за рішенням ОМР від 09.10.2013 № 3961-VI «Про затвердження Правил розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності та елементів вуличної торгівлі у м. Одесі», а саме п. 13.7 та Розділ 13 загалом та прямо порушує право позивача». Проте, по даній справі відсутні докази порушення законних прав, свобод чи інтересів ФО-П ОСОБА_1 з боку Київської районної адміністрації Одеської міської ради. Районна адміністрація, як виконавчий орган Одеської міської ради, при розгляді заяв про узгодження розміщення елементів вуличної торгівлі наділена дискреційними повноваженнями, і жодним законодавчим актом чи нормативно - правовим актом Одеської міської ради не передбачено безумовного обов`язку районної адміністрації у видачі тільки позитивних листів - рішень. Проте позивач у своїх міркуваннях припускається вільного власного тлумачення зазначених приписів Правил, що призводить до здійснення ним невірних помилкових висновків щодо обов`язку райадміністрації видавати лише позитивні листи – рішення та породжує його багаточисленні звернення до суду. Відмовляючи ФОП ОСОБА_1 у можливості розміщення елементу вуличної торгівлі за адресою: АДРЕСА_1 , за результатами розгляду фотофіксації місця розташування з прив`язкою до місцевості та інформації про тип, розміри та спосіб розміщення елемента торгівлі, Київська районна адміністрація Одеської міської ради кожного разу виходила з невідповідності намірів щодо місця розташування даного елемента торгівлі за вказаною адресою положенням Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони (далі – Єдині правила), а також враховувала той факт, що розміщення ЕВТ негативно позначиться на цілісності міського ландшафтного простору та спотворюватиме естетичний облік міста Одеси. Так, виходячи з норм пунктів 20 та 27 Єдиних правил у населених пунктах ЕВТ розміщуються за межею тротуару, пішохідних доріжок, алей на відстані не менше ніж 1 метр, але не ближче ніж 5 метрів до проїзної частини доріг і вулиць. За результатами вивчення спеціалістами райадміністрації графічних матеріалів та фотофіксації з прив`язкою до місцевості, наданих ФО-П ОСОБА_1 до вищевказаних заяв, та обстеження цієї території, було встановлено, що ФО-П ОСОБА_1 мав намір розмістити елемент вуличної торгівлі на території заасфальтованого «карману» для паркування автотранспорту біля багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Крім того, представлена Позивачем схема запланованого розміщення ЕВТ не відповідала представленій ним фотофіксаціі місця розташування з прив`язкою до місцевості, що за суттю є недостовірною інформацією, а у сукупності всі ці фактори сприяли порушенню вимог зазначених Єдиних правил, що є підставою для відмови у розміщенні елементу торгівлі за нормами п. 13.6 Правил. Приймаючи рішення у формі листів, що розглядаються, про відмову у можливості розміщення ЕВТ за адресою: м. Одеса, вул. Наукова, 50/2, райадміністрація правомірно послалась на зазначені норми Єдиних правил, у зв`язку з чим твердження Позивача про немотивованість наданих йому відмов є безпідставним та таким, що не відповідає дійсності. При цьому, на додаток до обґрунтування підстав для відмов, що оскаржуються, слід зазначити, що інфраструктура даного мікрорайону, зокрема по АДРЕСА_2 , достатньо насичена об`єктами торгівлі, а тому потребу в розміщенні додаткових елементів вуличної торгівлі мешканці Київського району не відчувають, тим більш під час дії воєнного стану. З метою раціонального використання міського простору у пішохідній зони за значеною адресою є потреба у забезпеченні вільного, безпечного пересування пішоходів, їх комфортного руху, а особливо під час повітряної тривоги та під час ракетної небезпеки, небезпеки під час роботи протиповітряної оборони країни, є необхідність у забезпеченні створення вільної пішохідної зони з вільним доступом мешканців та інших громадян до будинку, який розташований за адресою АДРЕСА_1 .
01.09.2025 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, згідно з якою сам відповідач підтверджує, що надавались відмови - відповіді, не є рішенням про неможливість розміщення ЕВТ, а лише відповідь. Відповідач також зухвало, лживе слово блудить, що по даній справі відсутні докази порушення законних прав, свобод чи інтересів ФОП ОСОБА_1 з боку Київської районної адміністрації ОМР, однак надаю до суду припис №КРА-001910 від 27 травня 2025 року складений ОСОБА_2 , яким головний спеціаліст вимагає в разі відсутності дозвільних документів здійснити демонтаж. Це і є порушення законних прав, свобод чи інтересів ФОП ОСОБА_1 з боку Київської районної адміністрації OMP та втручання у підприємницьку діяльність, що суперечить ст. 42 Конституції України. 
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість адміністративного позову та наявність підстав для його задоволення, з огляду на наступне.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 30.03.2004 року зареєстрований як фізична особа-підприємець та здійснює такі види діяльності за КВЕД: 96.09 Надання інших індивідуальних послуг, н. в. і. у. (основний); 58.14 Видання журналів і періодичних видань; 47.19 Інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах; 47.62 Роздрібна торгівля газетами та канцелярськими товарами в спеціалізованих магазинах; 96.09 Надання інших індивідуальних послуг, н.в.і.у.
В період часу з 18.08.2022 року по 08.05.2025 року в м. Одесі, вул. Шишкіна, 50/2, станом на 2025 рік, на теперішній час м. Одеса, вул. Наукова, 50/2, позивачем здійснювалась підприємницька діяльність з елементів вуличної торгівлі - лотків на підставі укладених договорів з Управлінням розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради за № УТ-165/22 від 22.08.2022 року, за № УТ-155/23 від 02.06.2023 року та за № УТ-196/24 від 16.05.2024 року.
В 2025 році, визначивши для себе необхідність у здійсненні підприємницької діяльності в м. Одесі, вул. Наукова, 50/2 в тому ж місті, де з 2022 року були розташовані ЕВТ та вказані місця були облаштовані, підготувавши попередньо необхідні документи для отримання дозволу, позивачем було надано звернення до Одеської міської Ради з пропозицією розміщення ЕВТ в межах адреси: м. Одесі, вул. Наукова, 50/2. 
З огляду на матеріали справи, позивач неодноразово звертався до Київської районної адміністрації OMP щодо отримання адміністративної послуги: Узгодження розміщення елементів вуличної торгівлі (у тому числі під час проведення ярмарок) (Київська районна адміністрація ОМР), адреса об`єкта: м. Одеса, вул. Наукова (вул. Шишкіна), 50/2 описи: від 05.06.2025 року № 1-133012-ю/о - отримано відповідь №312/01-35 від 18.06.2025 р.; від 12.06.2025 року №Ф 1-139580-ю/о - отримано відповідь №313/01-35 від 20.06.2025 р.; від 20.06.2025 року №1-147238-ю/о - отримано відповідь №345/01-35 від 01.07.2025 р.; від 26.06.2025 року №Ф1-152444-ю/о - отримано відповідь №355/01-35 від 04.07.2025 р.; від 04.07.2025 року №1-160661-ю/о - отримано відповідь №380/01-35 від 16.07.2025 р.; від 10.07.2025 року №1-165079-ю/о - отримано відповідь №418/01-35 від 16.07.2025 р.
За результатами розгляду зазначених звернень Київською районною адміністрацією вищезазначеними листами-відповідями повідомлено позивачу, що згідно до пункту 20 Єдиних правил ремонту та утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правила користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30.03.1994р. № 198 "Про затвердження Єдиних правил ремонту та утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правила користування ними та охорони", згідно пункту 27, у населених пунктах ЕВТ розміщуються за межею тротуару, пішохідних доріжок, проїзної частини, алей на відстані не менш ніж 1 метр, але не ближче ніж 5 метрів до проїзної частини доріг і вулиць.
Додатково повідомлено, що Київською районною адміністрацією Одеської міської ради, в ході вивчення наданих Вами матеріалів, які надійшли на адресу райадміністрації, виявлені недостовірні дані, а саме:
в запропонованому місці розміщення елемента вуличної торгівлі знаходиться заасфальтований карман для паркування автотранспорту багатоповерхового житлового будинку за адресою: м. Одеса, вул. Наукова, 50/2;
в ході ознайомлення матеріалів справ за вищепереліченим описом в якому додається фотофіксація місця розташування з прив`язкою до місцевості, встановлено, що схема запланованого розміщення елемента вуличної торгівлі не відповідає відображеній фотофіксації, що є порушенням п. 13.6 Правил.
Жодних договорів про продовження строку дій минулого договору УТ-196/24 від 16.05.2024 року, який дійсний до 08.05.2025 року, з Управлінням розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської Ради укладено не було.
Вважаючи бездіяльність Київської районної адміністрації Одеської міської ради в частині не укладення листа-рішення Київської районної адміністрації Одеської міської ради в частині не укладення листа-рішення щодо можливості розміщення елемента торгівлі на запропонованому місці, яким підтверджується відповідність намірів щодо місця розташування елемента вуличної торгівлі площею 4 кв. метри ФО-П ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 протиправною, позивач звернувся до суду із даним позовом.
Оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих сторонами доказів, а також достатність та взаємний зв`язок у їх сукупності, суд вважає позовні вимоги підлягаючими задоволенню у зв`язку з наступним.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.
При цьому, у ч.1 ст.68 Конституції України також згадано, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.
Отже, усі без виключення суб`єкти права на території України зобов`язані дотримуватись існуючого у Державі правового порядку, а суб`єкти владних повноважень (органи публічної адміністрації) додатково обтяжені ще й обов`язком виконувати доведені законом завдання виключно за наявності приводів та способом, чітко обумовленими законом.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
За ст.144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території. Рішення органів місцевого самоврядування з мотивів їх невідповідності Конституції чи законам України зупиняються у встановленому законом порядку з одночасним зверненням до суду.
Систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування відповідно до Конституції України визначає Закон України "Про місцеве самоврядування в Україні".
Відповідно до п.п. 1 п. “а” ст. 30 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні” до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать власні (самоврядні) повноваження, зокрема, управління об`єктами житлово-комунального господарства, побутового, торговельного обслуговування, транспорту і зв`язку, що перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад, забезпечення їх належного утримання та ефективної експлуатації, необхідного рівня та якості послуг населенню.
Згідно з пп.7 п. “а” ст. 30 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні” до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать власні і (самоврядні) повноваження, зокрема, організація благоустрою населених пунктів, залучення на договірних засадах з цією метою коштів, трудових і матеріально-технічних ресурсів підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, а також населення; здійснення контролю за станом благоустрою населених пунктів, організації озеленення, охорони зелених насаджень і водойм, створення місць відпочинку громадян.
Відповідно до статті 25 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні”, Закону України “Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань”, з метою підвищення ефективності діяльності виконавчих органів Одеської міської ради Одеська міська рада рішенням Одеської міської ради № 1328-VII від 07.12.2016р. “Про затвердження положень про районні адміністрації Одеської міської ради” затверджено положення про районні адміністрації Одеської міської ради, зокрема, Київської районної адміністрації Одеської міської ради.
Так, Київська районна адміністрація Одеської міської ради є виконавчим органом Одеської міської ради та створюється нею з метою реалізації функцій місцевого самоврядування на території Київського району міста Одеси згідно із Законом України “Про місцеве самоврядування в Україні”.
Питання розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності та елементів вуличної торгівлі на території міста Одеси врегульовано Правилами розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності у місті Одесі, розробленими на підставі Закону України “Про місцеве самоврядування в України”, ст.28 Закону України “Про регулювання містобудівної діяльності”, Закону України “Про благоустрій населених пунктів”, та затвердженими рішенням Одеської міської ради від 09.10.2013 року №3961-VI.
Відповідно до п.1.3 вказаних Правил, їх метою та завданням є:
- запровадження єдиних процедур при розміщенні тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності та елементів торгівлі;
- створення сприятливих умов для здійснення господарської діяльності у сфері розміщення тимчасових споруд та елементів торгівлі в комерційних цілях;
- упорядкування елементів міського середовища задля подолання проблем безсистемного, хаотичного розміщення та перенасиченості міського простору тимчасовими спорудами та елементами торгівлі;
- створення передумов для можливості скерованого, прогнозованого розвитку міста за допомогою єдиної електронної бази даних тимчасових споруд в м. Одесі;
- забезпечення сприятливих умов для жителів міста щодо задоволення дрібних соціально-побутових потреб шляхом користування послугами, які надаються власниками (користувачами) тимчасових споруд та елементів торгівлі, що спрямовано на підвищення якості проживання, відпочинку та оздоровлення населення;
- планування потреб міста;
- застосування механізмів впливу на розвиток об`єктів інфраструктури міста.
Порядок розміщення елементів вуличної торгівлі та повноваження Київської районної адміністрації при розгляді питань узгодження місць розміщення елементів вуличної торгівлі на території району регулюється розділом 13 Правил.
Пунктом 13.1 Правил визначено, що встановлення та розміщення елементів торгівлі здійснюється на підставі позитивної відповіді у вигляді листа - рішення та договору на право тимчасового користування місцями для розташування елементів торгівлі, який укладається з Уповноваженим органом. 
Лист-рішення - це письмове повідомлення яке надається особі, яка подала заяву на розміщення елементу торгівлі, відповідною за територіальною ознакою місця розміщення елементу торгівлі районною адміністрацією Одеські міської ради. 
В подальшому на підставі позитивного листа рішення укладається договір на право тимчасового користування місцями для розташування елементів торгівлі між Уповноваженим органом та Заявником. Уповноваженим органом визначено Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради.
Згідно п.13.6 Правил підставами для відмови у розміщенні елементу торгівлі є:
- подача неповного пакету документів, зазначених в п.13.5. цих Правил;
- в поданих документах виявлено недостовірну інформацію.
- зазначені підстави не є вичерпними.
Пунктом 13.7 Правил зазначено, що відповідність намірів щодо місця розташування елемента торгівлі положенням діючого законодавства, державним стандартам та актам органів місцевого самоврядування м. Одеси визначає відповідна районна адміністрація Одеської міської ради, яка протягом десяти робочих днів з дня подання зазначеної заяви та доданих до неї документів зобов`язана письмово листом - рішенням проінформувати Заявника щодо можливості розміщення елемента торгівлі на запропонованому місці, або надати мотивовану відмову щодо реалізації намірів розміщення елемента торгівлі та повернути всі подані ним документи.
Таким чином, підставами для відмови відповідною районною адміністрацією Одеської міської ради у видачі відповідного дозволу на розміщення елементу торгівлі можуть бути не лише подання неповного пакету документів та виявлення недостовірної інформації в ньому, а й інші суттєві обставини, зокрема, локального характеру, що впливають на вирішення питання розміщення елементу торгівлі та узгоджуються з загальними принципами та цілями благоустрою населених пунктів.
Суд зазначає, що закріплені наведеними нормативними актами за Київською районною адміністрацією Одеської міської ради повноваження у вирішенні питань розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності та елементів вуличної торгівлі відносяться до дискреційних повноважень цього органу місцевого самоврядування.
Згідно Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи №R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.
Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.
Як на дату звернення позивача до відповідача із заявами, так і на час прийняття відповідачем спірного рішення (листа) відносини органів виконавчої влади, їх посадових осіб, інших суб`єктів, які відповідно до закону уповноважені здійснювати функції публічної адміністрації, з фізичними та юридичними особами щодо розгляду і вирішення адміністративних справ врегульовувалися Законом України "Про адміністративну процедуру" №2073-IX.
Відповідно до п.п. 1-3 ч. 1 ст.2 Закону України №2073-IX:
- адміністративний орган - орган виконавчої влади, орган влади Автономної Республіки Крим, орган місцевого самоврядування, їх посадова особа, інший суб`єкт, який відповідно до закону уповноважений здійснювати функції публічної адміністрації;
- адміністративна справа (далі - справа) - справа, що стосується публічно-правових відносин щодо забезпечення реалізації права, свободи чи законного інтересу особи та/або виконання нею визначених законом обов`язків, захисту її права, свободи чи законного інтересу, розгляд якої здійснюється адміністративним органом;
- адміністративний акт - рішення або юридично значуща дія індивідуального характеру, прийняте (вчинена) адміністративним органом для вирішення конкретної справи та спрямоване (спрямована) на набуття, зміну, припинення чи реалізацію прав та/або обов`язків окремої особи (осіб).
Статтею 47 Закону України №2073-IX встановлено, що під час підготовки справи до розгляду та вирішення, крім невідкладного розгляду та вирішення справи (стаття 60 цього Закону), адміністративний орган встановлює наявність та достатність матеріалів у справі, а також за необхідності: 1) витребовує додатково документи та відомості, що перебувають у володінні органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи чи організації, що належить до сфери його управління; 2) залучає до участі в адміністративному провадженні адресата, повідомляє йому правові підстави початку адміністративного провадження та можливі наслідки прийняття адміністративного акта; 3) повідомляє заінтересованим особам про початок адміністративного провадження та про їхні права на участь в адміністративному провадженні; 4) повідомляє учасникам адміністративного провадження порядок ознайомлення з матеріалами справи, їхні права і обов`язки; 5) надає учасникам адміністративного провадження можливість подати документи, клопотання, пояснення та зауваження, довести обставини, що мають значення для вирішення справи; 6) вирішує питання про необхідність залучення до участі в адміністративному провадженні осіб, які сприяють розгляду справи, призначення експертизи, проведення огляду на місці або огляду речей, проведення слухання у справі; 7) виконує інші передбачені законом обов`язки в рамках адміністративного провадження.
Згідно ст.52 Закону України №2073-IX адміністративний орган досліджує обставини, що мають значення для вирішення справи, виходячи з принципів законності та офіційності. Відповідно до ст.53 Закону №2073-IX доказами в адміністративному провадженні є будь-які фактичні дані, на підставі яких адміністративний орган у визначеному законодавством порядку встановлює наявність чи відсутність обставини, що має значення для вирішення справи, при цьому засобами доказування в адміністративному провадженні можуть бути: 1) пояснення учасників адміністративного провадження; 2) документи; 3) дані відповідних національних електронних інформаційних ресурсів; 4) результати обробки (перевірки) даних в автоматичному режимі; 5) речі; 6) пояснення свідків; 7) висновки або пояснення експертів, консультації або роз`яснення спеціалістів.
Оцінюючи правомірність прийняття оскаржуваного акту суд виходить з наступного.
Відповідно до ст.69 Закону України №2073-IX за результатами розгляду справи адміністративний орган у межах своїх повноважень приймає адміністративний акт, вимоги до форми і змісту якого встановлені ст.70 і ст.71 Закону України №2073-IX.
Статтею 71 Закону України №2073-IX визначено, що письмовий адміністративний акт або усний адміністративний акт, підтверджений у письмовій формі, складається із вступної, мотивувальної, резолютивної та заключної частин. У вступній частині зазначаються найменування адміністративного органу, дата прийняття адміністративного акта та його реєстраційний номер, відомості в обсязі, достатньому для встановлення особи адресата адміністративного акта, та його контактні дані. Мотивувальна частина адміністративного акта складається згідно з вимогами цього Закону. У резолютивній частині адміністративного акта зазначається суть прийнятого за результатами розгляду справи рішення. Крім того, можливе викладення додаткових положень, визначених цією статтею. У заключній частині зазначаються строк набрання адміністративним актом чинності та спосіб визначення такого строку. В адміністративному акті, який негативно впливає на право, свободу чи законний інтерес особи або покладає на неї певний обов`язок, зазначаються строки і порядок його оскарження (у тому числі найменування та місцезнаходження адміністративного органу, який є суб`єктом розгляду скарги, та вид суду, до якого особа може подати позов). У разі якщо подання скарги чи пред`явлення позову не зупиняє дію адміністративного акта, у заключній частині повинна міститися вказівка на такий винятковий правовий наслідок з посиланням на правові підстави для такого винятку.
Крім того, статтею 72 Закону України №2073-IX встановлено вимоги до мотивування (обґрунтування) адміністративного акта. Зокрема, ч.2 ст.72 Закону України №2073-IX визначено, що у мотивувальній частині адміністративного акта зазначаються: 1) дата подання заяви або скарги та стислий зміст вимоги, що в ній міститься (у разі прийняття акта за заявою або скаргою особи); 2) фактичні обставини справи; 3) зміст документів та відомості, враховані під час розгляду справи; 4) посилання на докази або інші матеріали справи, на яких ґрунтуються висновки адміністративного органу; 5) детальна правова оцінка обставин, виявлених адміністративним органом, та чітке зазначення висновків, зроблених на підставі такої правової оцінки виявлених обставин.
Частиною 5 ст.72 Закону України №2073-IX встановлено, що відсутність в адміністративному акті мотивувальної частини, складеної відповідно до вимог цього Закону, має наслідки, встановлені цим Законом.
З огляду на це, зважаючи на вимогу статті 72 Закону України №2073-IX щодо змісту адміністративного акту, суд констатує, що оскаржуване рішення повинно містити всі відомості, визнані законом як обов`язкові, а також відповідне мотивування (обґрунтування) прийняття такого акту.
Як встановлено судом, у відповідь на заяви позивача про розміщення елемента вуличної торгівлі відповідачем складено листи №312/01-35 від 18.06.2025, №313/01-35 від 20.06.2025, № 345/01-35 від 01.07.2025, № 355/01-35 від 04.07.2025, № 380/01-35 від 16.07.2025, № 418/01-35 від 16.07.2025.
У всіх листа зазначено, що згідно до пункту 20 Єдиних правил ремонту та утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правила користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30.03.1994р. № 198 "Про затвердження Єдиних правил ремонту та утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правила користування ними та охорони", згідно пункту 27, у населених пунктах ЕВТ розміщуються за межею тротуару, пішохідних доріжок, проїзної частини, алей на відстані не менш ніж 1 метр, але не ближче ніж 5 метрів до проїзної частини доріг і вулиць.
Додатково повідомлено, що Київською районною адміністрацією Одеської міської ради, в ході вивчення наданих Вами матеріалів, які надійшли на адресу райадміністрації, виявлені недостовірні дані, а саме:
в запропонованому місці розміщення елемента вуличної торгівлі знаходиться заасфальтований карман для паркування автотранспорту багатоповерхового житлового будинку за адресою: м. Одеса, вул. Наукова, 50/2;
в ході ознайомлення матеріалів справ за вищепереліченим описом в якому додається фотофіксація місця розташування з прив`язкою до місцевості, встановлено, що схема запланованого розміщення елемента вуличної торгівлі не відповідає відображеній фотофіксації, що є порушенням п. 13.6 Правил.
Оцінюючи зміст мотивувальної частини спірних рішень у формі листів суд зазначає, що висновки відповідача не підтверджується доказами та іншими матеріалами справи.
Зі змісту оскаржуваного акту вбачається також відсутність мотивів, з яких відповідачем було зроблено висновок про те, що розміщення ЕВТ буде обмежувати вільне та безпечне пересування громадян.
Таким чином, суд приходить до висновку, що вказані листи не можна вважати належним чином вмотивованою відмовою у розміщенні елементів вуличної торгівлі та тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності на території району, у тому числі в місцях відпочинку мешканців (парки, сквери, тощо), оскільки підстави такої відмови не є конкретними та обґрунтованими.
З вказаного суд дійшов висновку про те, що мотивувальна частина оскаржуваного рішення не відповідає вимогам ч.2 ст.72 Закону України №2073-IX, оскільки не містить змісту документів та всіх відомостей, які були враховані під час розгляду справи, не має належних посилань на докази або інші матеріали справи, на яких ґрунтуються висновки адміністративного органу, а також не надано детальну правову оцінку всіх обставин, виявлених адміністративним органом, та чітке зазначення висновків, зроблених на підставі такої правової оцінки виявлених обставин.

Неналежне викладення змісту мотивувальної частини адміністративного акту трактується як відсутність мотивувальної частини, яка б відповідала вимогам ч.2 ст.72 Закону України №2073-IX.
Згідно з п.п. 1, 3 ч.1 ст.4 Закону України "Про адміністративну процедуру" принципами адміністративної процедури є: верховенство права, у тому числі законності та юридичної визначеності; обґрунтованість.
Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
З вищевикладеного випливає, що відповідач діяв не дотримуючись принципів адміністративної процедури, зокрема верховенства права, у тому числі законності та юридичної визначеності; обґрунтованість та без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване оскаржуване рішення. 
Також суд зауважує, що положення п.13.6 Правил вказівкою на те, що підстави для відмови у розміщенні елементу торгівлі не є вичерпними, фактично порушують принцип правової визначеності, оскільки заявник, подаючи встановлений Правилами перелік документів, може отримати відмову з підстав, які не зазначені у цьому Порядку.
Зважаючи на вищевикладене, беручи до уваги, що згідно поданих суду документів позивач здійснює роздрібну торгівлю з елементів вуличної торгівлі, а також, в межах тимчасових споруд на території м. Одеса на підставі відповідних дозвільних документів та укладених договорів, вже протягом кількох років поспіль, з отриманням відповідних листів-погоджень, та беручи до уваги відсутність чітко визначеної підстави для відмови за його зверненнями у 2025 році, суд дійшов висновку, що вимога позивача про визнання протиправною бездіяльності Київської районної адміністрації Одеської міської ради в частині не укладення листа-рішення щодо можливості розміщення елемента торгівлі на запропонованому місці, яким підтверджується відповідність намірів щодо місця розташування елемента вуличної торгівлі ФОП ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 (згідно прив`язки до місцевості) є такою, що підлягає задоволенню.
Щодо вимоги позивача про зобов`язання Київську районну адміністрацію Одеської міської ради утриматися від вчинення дій у вигляді - не укладення письмово листом рішенням щодо можливості розміщення елемента торгівлі на запропонованому місці за відповідним зверненням позивача, надаючи листа-відмови щодо місця розташування елемента вуличної торгівлі площею 4 кв. метри ФО-П ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , суд зазначає наступне.
Згідно правової позиції Верховного Суду України (постанова від 16 вересня 2015 року у справі № 21-1465а15), суд при прийнятті рішення повинен визначити такий спосіб відновлення порушеного права, який є ефективним та який виключив би подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.
Як вже встановлено судом, відповідачем фактично відмовлено у розміщенні позивачем елементу вуличної торгівлі (ЕВТ) за адресою: м. Одеса, вул. Наукова, 50/2 (згідно прив`язки до місцевості) (назва адміністративної послуги: Узгодження розміщення елементів вуличної торгівлі (у тому числі під час проведення ярмарків) (Київська районна адміністрація ОМР). Передбачених п.13.6 Правил підстав для відмови у листах відповідача не зазначено.
З урахуванням викладеного, суд вважає, що похідна вимога позивача також підлягає задоволенню.
Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.
Згідно ч.2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Згідно статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
При цьому, під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.
Частиною 1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Частиною 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. 
Згідно Рішення ЄСПЛ по справі "Рисовський проти України" (Rysovskyyv. Ukraine) від 20.10.2011 року (заява № 29979/04), принцип "належного урядування", як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість.
За приписами ч.2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. 
Таким чином, на підставі статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно якої усі учасники адміністративного процесу є рівними та статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно якої розгляд і вирішення справ у адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, з`ясувавши обставини у справі, перевіривши всі доводи і заперечення сторін та надавши правову оцінку наданим доказам, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.
Судові витрати розподілити відповідно до ст. 139 КАС України.
Керуючись ст.ст. 139, 242-246, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Київської районної адміністрації Одеської міської ради (вул. Академіка Корольова, 9, м. Одеса, 65114; ЄДРПОУ 26303241), третя особа - Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради (65022, Україна, м. Одеса, вул. Косовська, буд. 2Д; ЄДРПОУ 25830731), про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.
Визнати протиправною бездіяльність Київської районної адміністрації Одеської міської ради в частині не укладення листа-рішення щодо можливості розміщення елемента торгівлі на запропонованому місці, яким підтверджується відповідність намірів щодо місця розташування елемента вуличної торгівлі площею 4 кв. метри ФО-П ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .
Зобов`язати Київську районну адміністрацію Одеської міської ради утриматися від вчинення дій у вигляді - не укладення письмово листом рішенням щодо можливості розміщення елемента торгівлі на запропонованому місці за відповідним зверненням позивача, надаючи листа-відмови щодо місця розташування елемента вуличної торгівлі площею 4 кв. метри ФО-П ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .
Стягнути з бюджетних асигнувань Київської районної адміністрації Одеської міської ради на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1211,20 грн (одну тисячу двісті одинадцять грн. 20 коп.).
Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 255 КАС України.
Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя І.В. Завальнюк