Справа № 524/14473/25
Провадження №2/524/1146/26
РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15.01.2026 року Автозаводський районний суд міста Кременчука у складі:
головуючого судді Рибалки Ю.В.,
при секретарі судового засідання Панченко А.О.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей,
УСТАНОВИВ: 

10.11.2025 року до суду звернулася ОСОБА_1 з позовом про стягнення з відповідача ОСОБА_2 аліментів (коштів) на утримання дітей. Позов обґрунтувала тим, що вони з відповідачем перебувають у шлюбі, мають спільних дітей - позовом ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відповідач проживає окремо. Діти проживають з нею та перебувають на її утриманні. Відповідач допомогу на утримання дітей не надає, тому вона вимушена звернутись до суду із відповідним позовом. Позивач просить суд стягнути аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дітей повноліття. 
Ухвалою судді від 11.11.2025 року у справі відкрито спрощене позовне провадження. 
Позивач ОСОБА_2 та її представник – адвокат Гольдінова О.В. позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили позов задовольнити, шлюб між сторонами розірвати, розгляд справи проводити без їх участі.
Відповідач ОСОБА_2 та його представник – адвокат Шапошник Р.Ф. у судове засідання не з`явились, до суду надали заяву про розгляд справи без їх участі та відзив на позов, проти позову частково заперечували, просили стягнути з відповідача аліментів на утримання дітей в розмірі 1/5 частини доходу (заробітку), має на утриманні мати інваліда 2 групи.
Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 4 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: малозначні справи; що виникають з трудових відносин; про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд. В порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах, що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя.
Ч. 8 ст. 279 ЦПК України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.
Суд, дослідивши матеріали справи, установив такі фактичні обставини справи:
Позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 перебувають у шлюбі. 
Сторони мають спільних дітей - позовом ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Діти сторін проживають з матір`ю та перебуває на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає.
Вирішуючи позовні вимоги, суд виходить з наступного:
Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року N 789-XIIта набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Згідно з частинами першою, другою статті 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.
Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини,
Відповідно до ч.1 ст.180, 181 Сімейного кодексу України(далі СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини,разом з яким проживає дитина.
В ч.1 ст.183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Згідно із ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2)доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Враховуючи, що між сторонами не досягнуто згоди щодо утримання їх спільних дітей, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими.
Визначаючи розмір аліментів на утримання дітей, судом враховано, що відповідач є працездатною особою за віком, офіційно працює, не надав суду доказів на підтвердження необхідності звільнення його від сплати аліментів чи визначення розміру аліментів в меншому розмірі, ніж зазначено позивачем. Факт утримання матері інваліда 2 групи, яка є пенсіонером, не є підставою для визначення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей у розмірі меншому ніж передбачено законом.
Таким чином, суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на утримання дітей, у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу)відповідача,але неменше мінімального гарантованого розміру аліментів, встановлено законодавством, щомісячно, починаючи з 10.11.2025(з дня пред`явлення позову) і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.
Таким чином, позов підлягає задоволенню у повном обсязі.
Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 1211,20 грн.
У відповідності до ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.
Керуючись викладеним, відповідно до статей 263-265 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 кошти (аліменти) на утримання неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу)відповідача,але неменше мінімального гарантованого розміру аліментів, встановлено законодавством, щомісячно, починаючи з 10.11.2025 і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.
Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1 211 грн. 20 коп. 
Сторони по справі:
Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ).
Відповідач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ).
Рішення в частині стягнення сум платежу за один місяць виконати негайно. 
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається до Полтавського апеляційного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя          Ю.В. Рибалка