ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________

ПОСТАНОВА
ІМНЕМ УКРАЇНИ
06 лютого 2026 року
м. Харків
справа № 953/3791/25
провадження № 22-ц/818/735/26
Харківський апеляційний суд у складі:
головуючого судді – Тичкової О.Ю.,
суддів колегії – Маміної О.В., Яцини В.Б.
учасники справи:
позивач – Комунальне підприємство «ХТМ» 
відповідачі – ОСОБА_1 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 13 серпня 2025 року у складі судді Власової Ю.Ю.,-
ВСТАНОВИВ:
У квітні 2025 року комунальне підприємство «ХАРКІВСЬКІ ТЕПЛОВІМЕРЕЖІ» (далі ХТМ) звернулось до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 87447,96 грн, яка утворилася внаслідок неповної та несвоєчасної оплати послуги з постачання теплової енергії за період з 01.11.2021 по 28.02.2025 у розмірі 83158,72 грн, абонентської плати за Індивідуальним договором з постачання теплової енергії за період з 01.06.2022 по 28.02.2025 у розмірі 970,20 грн, послуги з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання за пепріод з 01.07.2022 по 28.02.2025 у розмірі 3319,04 грн та суму сплаченого судового збору у розмірі 2422,40 грн
В обґрунтування позову зазначало, що позивачем, як теплопостачальною організацією надаються послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води мешканцям багатоквартирних будинків м. Харкова, керуючись Законом України від 09.11.2017 № 2189-VIII «Про житлово-комунальні послуги», Правилами надання послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630, Правилами надання послуги з постачання теплової енергії, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 830, Правилами надання послуги з постачання гарячої води, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 № 1182.
Внаслідок неповної та несвоєчасної оплати відповідачем отриманих послуг, станом на 01.03.2025 існує заборгованість у розмірі 87447,96 грн, яка утворилася внаслідок неповної та несвоєчасної оплати послуги з постачання теплової енергії за період з 01.11.2021 по 28.02.2025 у розмірі 83158,72 грн, абонентської плати за Індивідуальним договором з постачання теплової енергії за період з 01.06.2022 по 28.02.2025 у розмірі 970,20 грн, послуги з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання за епріод з 01.07.2022 по 28.02.2025 у розмірі 3319,04 грн.
Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 13 серпня 2025 року у позовні вимоги задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь комунального підприємства «ХАРКІВСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ», заборгованість у розмірі 87447 грн 96 коп., яка складається із заборгованості за: послуги з постачання теплової енергії за період з 01.11.2021 по 28.02.2025 у розмірі 83158 грн 72 коп., абонентської плати за індивідуальним договором з постачання теплової енергії за період з 01.06.2022 по 28.02.2025 у розмірі 970 грн 20 коп., послуг з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання за період з 01.07.2022 по 28.02.2025 у розмірі 3319 грн 04 коп. та судовий збір у розмірі 2422 грн 40 коп.
Рішення мотивовано тим, що позивачем доведено, що внаслідок неповної та несвоєчасної оплати відповідачем отриманих послуг, станом на 01.03.2025 існує заборгованість, яка підлягає стягненню та заявлена в межах строку позовної давності.
Не погодившись з рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просив рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що з початку повномасштабного вторгнення Російської Федерації у квартирі ніхто не проживав. Він є внутрішньо переміщеною особою, на підтвердження чого надані відповідні докази. Вважає, що не повинен сплачувати за послуги надані позивачем. Крім цього суд безпідставно задовольнив вимоги заявлені поза межами строку позовної давності.
Згідно статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, лише якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги в межах вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга не підлягає  задоволенню, виходячи з наступного.
Позивач КП "ХТМ", як теплопостачальна організація надає послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води мешканцям багатоквартирних будинків м. Харкова, керуючись Законом України від 09.11.2017 № 2189-VIII «Про житлово-комунальні послуги», Правилами надання послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630, Правилами надання послуги з постачання теплової енергії, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 830, Правилами надання послуги з постачання гарячої води, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 № 1182.
Постачання теплової енергії на потреби опалення у багатоквартирні будинки м. Харкова КП "ХТМ" здійснює на підставі розпоряджень Харківського міського голови про початок та кінець опалювальних сезонів, а на потреби гарячого водопостачання — протягом року.
З 01.12.2021 на підставі ч. 5 ст. 13 Закону України від 09.11.2017 № 2189-VIII "Про житлово-комунальні послуги" у багатоквартирних будинках набрали чинності Індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії та Індивідуальний договір про надання послуги з постачання гарячої води, які є публічними договорами приєднання та опубліковані на офіційному сайті КП "ХТМ" в мережі Інтернет за адресою: www.hts.kharkov.ua 31.10.2021 (далі - Індивідуальні договори).
Відповідно до п. 4 Індивідуальних договорів фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка за надану послугу, факт отримання послуги.
Згідно з п. 5 Індивідуальних договорів Виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу.
Розрахунковим періодом відповідно до п. 32 Індивідуальних договорів є календарний місяць.
Згідно з п. 34 Індивідуальних договорів споживач здійснює оплату щомісяця не пізніше останнього числа місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу.
Пунктами 51, 52 Індивідуальних договорів передбачено, що договір набирає чинності з моменту акцептування його споживачем, але не раніше ніж через 30 днів з моменту опублікування і діє протягом одного року з дати набрання чинності (п. 51). Якщо за один місяць до закінчення строку дії договору жодна із сторін не повідомить письмово іншій стороні про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний період (п. 52).
Виходячи з положень п. 4 Індивідуальних договорів датою їх акцептування є 01.12.2021, тобто факт отримання послуг.
За приписами ч. 5 ст. 13 Закону України від 09.11.2017 № 2189-VIII "Про житлово-комунальні послуги" плата виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання, складається з: плати за послугу, що розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів на відповідну комунальну послугу та обсягу спожитих комунальних послуг, визначеного відповідно до законодавства; плати за абонентське обслуговування, яка не може перевищувати граничний розмір, визначений Кабінетом Міністрів України.
На підставі рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 20.12.2006 № 1186 «Про визначення виконавців послуг у житловому фонді міста Харкова» КП "ХТМ" є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.
У період з березня 2007 року по червень 2022 року КП "ХТМ" здійснювало технічне та аварійне обслуговування внутрішньобудинкових систем централізованого опалення та гарячого водопостачання житлового фонду комунальної власності територіальної громади м. Харкова на підставі укладеного договору з балансоутримувачем зазначеного житлового фонду КП "ЖИЛКОМСЕРВІС".
З 01.07.2022 набрали чинності публічний договір з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання багатоквартирних будинків житлового фонду комунальної та інших форм власності та публічний договір з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем гарячого водопостачання багатоквартирних будинків житлового фонду комунальної та інших форм власності, які опубліковані на офіційному сайті КП "ХТМ" в мережі Інтернет за адресою: www.hts.kharkov.ua 01.06.2022 (далі - Публічні договори).
Зазначені договори укладені з урахуванням ст.ст. 11, 633, 634, 641, 642 ЦК України.
Згідно з п. 2 Публічних договорів договір вважається укладеним між виконавцем та споживачами багатоквартирного будинку через 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті виконавця (https://www.hts.kharkov.ua), якщо протягом цього періоду власники квартир та нежитлових приміщень, площа яких разом перевищує 50 відсотків загальної площі всіх квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, не повідомили виконавця про свою відмову від укладення договору.
Відповідно до п. 4 зазначених договорів фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка за надану послугу, факт отримання послуги.
Відповідно до п. 5 Публічних договорів виконавець зобов`язується надати споживачу послуги з технічного (у тому числі аварійного) обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання, постачання гарячої води, а споживач зобов`язується своєчасно і в повному обсязі оплатити виконавцю надані послуги за затвердженою вартістю в строки та умовах, визначених цим договором.
Пунктами 13, 14, 15 Публічних договорів передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць (п. 13). Плата за послугу включається до єдиного рахунку на оплату послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води (п. 14). Споживач здійснює оплату щомісяця не пізніше останнього числа місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за отримані послуги (п. 15).
Згідно з пунктами 30, 31 Публічних договорів договір набирає чинності з моменту акцептування його споживачем, але не раніше ніж через 30 днів з моменту опублікування і діє протягом одного року з дати набрання чинності (п. 30). Якщо за один місяць до закінчення строку дії цього договору жодна із сторін не повідомить письмово іншій стороні про відмову від договору, цей договір вважається продовженим на черговий однорічний термін (п. 31).
Виходячи з положень статті 4 зазначених Публічних договорів датою їх акцептування є 01.07.2022, тобто факт отримання послуг.
Відповідач ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 31.05.2018.
Внаслідок неповної та несвоєчасної оплати відповідачем отриманих послуг, станом на 01.03.2025 існує заборгованість у розмірі 87447,96 грн, яка утворилася внаслідок неповної та несвоєчасної оплати послуги з постачання теплової енергії за період з 01.11.2021 по 28.02.2025 у розмірі 83158,72 грн, абонентської плати за Індивідуальним договором з постачання теплової енергії за період з 01.06.2022 по 28.02.2025 у розмірі 970,20 грн, послуги з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання за епріод з 01.07.2022 по 28.02.2025 у розмірі 3319,04 грн.
Згідно довідки Державної прикордонної служби ОСОБА_1 в пункті пропуску Подубне перетнув кордон України за кордон 08.03.2022 як пішохід ( а.с. 24).
Довідкою від 08.06.2023 № 7122-7001805304 підтверджується взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, ОСОБА_1 зареєстрованого в с. Мошни, Черкаської області (а.с. 44).
Аналіз змісту та підстав поданого позову свідчить про те, що спір між сторонами виник щодо виконання умов договору про надання послуг постачання теплової енергії .
Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875-IV, який діяв на час виникнення спірних правовідносин ( надалі Закон № 1875-IV).
Згідно статті 1 Закону № 1875-IV житлово - комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил; споживачем є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу; комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством.
Згідно зі ст.13 Закону № 1875-IV залежно від функціонального призначення житлово-комунальними послугами є, зокрема, комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо).
Відповідно до ст.19 Закону № 1875-IV відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник.
Пунктом 1 ч. 1 ст. 20 Закону № 1875-IV передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору про надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 3 ст.20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Законом України «Про теплопостачання» від 2 червня 2005 року
№ 2633-IV, в редакції що діяла на час виникнення спірних правовідносин ( надалі Закон № 2633-IV) визначено, що теплова енергія - товарна продукція, що виробляється на об`єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу.
Постачання теплової енергії (теплопостачання) - господарська діяльність, пов`язана з наданням теплової енергії (теплоносія) споживачам за допомогою технічних засобів транспортування та розподілом теплової енергії на підставі договору.
Споживач теплової енергії - фізична або юридична особа, яка використовує теплову енергію на підставі договору.
Відповідно до ст. 11 ЦПК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: інші юридичні факти, зокрема фактичне споживання послуг. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.
Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до п. 2 ч. 1 статті 5 Закону до житлово-комунальних послуг належать: комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами.
Пунктом 5 частини другої статті 7 Закону № 1875-IV споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Приписами п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону № 1875-IV встановлено, що споживач, серед іншого, зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги в строки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ст. 68 ЖК України, плата за комунальні послуги у жилому приміщенні, що належить громадянинові, береться, крім квартирної плати, за затвердженими у встановленому порядку тарифами, у строки, визначені угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги.
Згідно з п. 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630, постачання холодної та гарячої води, плата за житлово-комунальні послуги вноситься власниками квартир, наймачами та орендарями щомісяця, не пізніше 20 числа, що настає за розрахунковим. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води або до затверджених нормативів (норм) споживання.
Порядок формування та затвердження цін і тарифів на житлово-комунальні послуги визначені вимогами ст. 31 Закону № 1875-IV, до повноважень позивача не входить зменшення або збільшення тарифів, встановлених для оплати наданих послуг.
За змістом ч. 6 ст. 19 Закону № 2633-IV споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.
Відповідно до вимог ст. 25 Закону № 2633-IV у разі відмови оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку.
Це узгоджується з положеннями ст.11 ЦК України відповідно до якої, цивільні права і зобов`язання виникають не тільки з основ передбачених законодавством, а також з дії споживачів відповідних послуг.
Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Надані позивачем докази свідчать, що відповідач ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 31.05.2018, з 08.03.2022 по 26.05.2023 перебував за кордоном, а з 08.06.2023 є внутрішньо переміщеною особою, та проживає за адресою: АДРЕСА_2 . 
Судом встановлено, що зареєстроване офіційне місце проживання відповідача збігається з вищевказаним адресом відповідача, за яким позивач надає послуги.
Відповідно до розрахунку заборгованості за період з 01.11.2021 по 28.02.2025 утворилась заборгованість у розмірі 83158,72 грн, абонентської плати за Індивідуальним договором з постачання теплової енергії за період з 01.06.2022 по 28.02.2025 у розмірі 970,20 грн, послуги з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання за період з 01.07.2022 по 28.02.2025 у розмірі 3319,04 грн. 
Відповідач вказаний розрахунок не оскаржив, проте заперечує про стягнення заборгованості у зв`язку із не отриманням послуги.
В супереч вимог ст. ст.12, 81 ЦПК України доказів на підтвердження того, що квартира за адресою якої надаються комунальні послуги належить іншій особі суду не надані.
З урахуванням тієї обставини, що відповідачем ОСОБА_1 здійснюється неповна та несвоєчасна оплата отриманих послуг з постачання теплової енергії, абонентської плати за індивідуальним договором з постачання теплової енергії, послуги з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання за дресою: АДРЕСА_1 , судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про обгрунтованість позовних вимог КП "ХТМ". 
Разом з тим, відповідно до п.6 ч.1 ст. 7 Закону № 1875-IV зазначено, що споживач має право на неоплату вартості комунальних послуг (крім постачання теплової енергії) у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів, за умови документального підтвердження відповідно до умов договорів про надання комунальних послуг.
Відповідно до підпункту 7 пункту 43 «Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення і типових договорів про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2019 № 690, зазначено, що споживач має право на неоплату вартості послуг у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів за умови надання виконавцю заяви та документального підтвердження (зокрема, довідки з місця тимчасового проживання, роботи, лікування, навчання, проходження військової служби (у тому числі отримані в іноземній державі), відбування покарання тощо, іншого документа, що підтверджує право на виїзд з України чи в`їзд в Україну у відповідний період часу) в електронній або паперовій формі відповідно до умов договору.
З відповідними заявами ОСОБА_1 не звертався.
Таким чином, в матеріалах справи відсутні докази того, що у весь спірний період ОСОБА_1 не користувався житлом за місцем його реєстрації, або відмовився належним чином від надання послуги.
Виходячи з наведеного, судова колегія вважає доведеним, що у відповідача станом на 01.03.2025 існує заборгованість у розмірі 87447,96 грн, яка утворилася внаслідок неповної та несвоєчасної оплати послуги з постачання теплової енергії за період з 01.11.2021 по 28.02.2025 у розмірі 83158,72 грн, абонентської плати за Індивідуальним договором з постачання теплової енергії за період з 01.06.2022 по 28.02.2025 у розмірі 970,20 грн, послуги з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання за період з 01.07.2022 по 28.02.2025 у розмірі 3319,04 грн.
Посилання апелента на пропуск позивачем строку позовної давності є необгрунтованим.
Із 2 квітня 2020 року до 30 червня 2023 року перебіг строку позовної давності (загальний і спеціальний) був зупинений через дію карантинних обмежень (п. 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК). Згідно пункту 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК, перебіг строків позовної давності було зупинено на період дії воєнного стану з 17 березня 2022 року. Законом від 14.05.2025 № 4434 – IV «Про внесення зміни до розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України щодо поновлення перебігу позовної давності» виключений пункт 19 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України. Зазначений закон набув чинності 04 вересня 2025 року. 
Таким чином, з огляду на приписи статей 256, 257 ЦК України, на пункти 12, 19 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, а також на встановлені судом обставини, а саме, дату звернення КП «Харківські теплові мережі» із даною позовною заявою у березні 2025 року трирічний строк позовної давності позивачем не пропущено.
Як свідчать матеріали справи, датою звернення із позовною заявою у дійсній справі є квітень 2025 року, а період нарахування заборгованості становить 01.11.2021 по 28.02.2025.
Таким чином доводи скарги належним чином не підтверджені та спростовуються наявними у справі доказами та встановленими на їх підставі обставинами, відповідають нормам матеріального і процесуального права.
Вирішуючи спір, який виник між сторонами справи, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив обставини справи та наявні у справі докази, надав їм належну оцінку, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.
Тому, відповідно до статті 375 ЦПК України апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суд - залишити без змін.
Підстави для перерозподілу судових витрат відстуні.
Керуючись ст. ст.367, 368, 369, 375, 381 - 384, 389, 390 ЦПК України, суд 
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення. 
Рішення Київського районного суду м. Харкова від 13 серпня 2025 року – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий         О.Ю.Тичкова

Судді          О.В.Маміна        
В.Б.Яцина