ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ
Іменем України

15 січня 2026 року	м. Дніпро	Справа № 360/2171/25	

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Басова Н.М., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом адвоката Єфімік Олени Олександрівни в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити дії, 
ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду надійшов позов адвоката Єфімік Олени Олександрівни в інтересах ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (далі відповідач), в якому позивач просить суд:
-визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області щодо припинення нарахування та виплати ОСОБА_1 з 01.01.2025;
-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області поновити нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2025.
В обґрунтування позову зазначено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Луганській області та отримує пенсію за віком. 
Однак, позивачу з 01.01.2025 не прийшла пенсія на рахунок у банку. 
ГУ ПФУ в Луганській області листом повідомило, що у зв`язку з отриманням інформації від правоохоронних органів відповідно до п. 5 ст. 49 Закону № 1058 пенсію припинено та проходження ідентифікації не допоможе її поновити.
Отже, з 01.01.2025 виплату пенсії позивачу зупинено без прийняття окремого рішення.
Вважаючи дії відповідача протиправними, адвокат в інтересах позивача звернувся до суду за захистом своїх прав.
Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду після усунення її недоліків та відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу в спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Відповідач через підсистему «Електронний суд» надіслав відзив від 26.11.2025 №1200-0803-7/36866, в якому зазначив, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Луганській області з 18.02.2005 та отримує пенсію за віком згідно Закону України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". 
Пенсійні виплати позивачу призупинено з 01.01.2025 на підставі норм пункту 5 частини першої статті 49 Закону №1058 у зв`язку з отриманням інформації з правоохоронних органів, яка потребує уточнення та фізичної ідентифікації отримувача пенсії. 
З дати призначення та до 01.01.2025 включно пенсія позивачу нараховувалась та виплачувалась в повному обсязі, заборгованості за цей період немає.
Відповідно до листа Головного управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях № 78/3/5/7-305 від 08.01.2025, Головне управління Пенсійного фонду України в Луганської області повідомлено, що здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 22022130000000080 від 10.03.2022 за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 111 КК України. В ході досудового розслідування встановлено причетність громадян, зокрема, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , до співпраці з окупаційною адміністрацією російської федерації на тимчасово окупованій території Луганської області. З метою недопущення фінансової підтримки колабораційної діяльності за рахунок соціальних виплат держави, Головне управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях просить розглянути питання щодо призупинення нарахування пенсійних виплат. За результатами розгляду вказаного листа було запропоновано надати відповідь до 3 управління Головного управління Служби Безпеки України в Донецькій та Луганській областях.
Як вбачається з листа Головного управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях за вих. № 78/3-2-78/3/5/7-2735 від 02.07.2025, який наданий у відповідь на запит Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 10.06.2025 за вих. № 1200-0403-8/14449, факт причетності до колабораційної діяльності громадянки України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 перевіряється в рамках кримінального провадження № 22022130000000080, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.
З 01.01.2025, відповідно до пункту 5 частини першої статті 49 Закону № 1058-IV, виплату пенсії ОСОБА_1 зупинено без прийняття окремого рішення, на підставі листа Головного управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях від 08.01.2025 № 78/3/5/7-305 (РМК № 53/5) у зв`язку з отриманням інформації з правоохоронних органів, яка потребує уточнення та фізичної ідентифікації отримувача пенсії.
ОСОБА_1 08.04.2025 звернулася за допомогою вебпорталу Пенсійного фонду України з заявою щодо відсутності пенсійних виплат № ВЕБ-12001-Ф-С-25-064521. Листом Головного управління за вих. № 2432-2295/Х-02/8-1200/25 від 23.04.2025 на вказану заяву надано відповідь, згідно змісту якої заявнику повідомлено, що вона перебуває на обліку в Головному управлінні як отримувач пенсії за віком на загальних умовах, виплату пенсії призупинено з 01.01.2025 на підставі норм пункту 5 частини першої статті 49 Закону №1058 у зв`язку з отриманням інформації від правоохоронних органів, яка потребує уточнення та фізичної ідентифікації отримувача пенсії. 
Для поновлення виплат необхідно особисто звернутися до будь-якого територіального органу Пенсійного фонду України з відповідною заявою та необхідними документами: паспортом громадянина України; документом про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків; довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (за наявністю).
12.05.2025 позивач звернулася за допомогою вебпорталу Пенсійного фонду України з заявою щодо неотримання пенсії від рф № ВЕБ-1200-Ф-С-25-087241.
Листом за вих.№4230-3739/Х-02/8-1200/25 від 11.06.2025 Головним управлінням позивачу повідомлено, що роз`яснення причин припинення виплати пенсії та порядку її поновлення їй надано листом Головного управління від 23.04.2025 за № 2432-2295/Х-02/8-1200/25, який відправлено на електронну пошту: ІНФОРМАЦІЯ_2 та завантажено до особистого кабінету на вебпорталі. 
Крім того, позивач зверталася з заявами № ВЕБ-12001-Ф-С-25-110379 від 12.06.2025 та № ВЕБ-12001-Ф-С-25-224421 від 07.10.2025 щодо подання заяви про неотримання пенсії від рф та виправлення помилки щодо неможливості направлення заяви для проходження відеоконференції.
Листами Головного управління за вих. № 5446-5415/Х-02/8-1200/25 від 04.07.2025 та вих. № 10996-11361/Х-02/8-1200/25 від 05.11.2025 на вказані звернення позивачу надано відповіді. Зазначено щодо необхідності особистого звернення до будь-якого територіального органу Пенсійного фонду України з відповідною заявою та необхідними документами. Додатково повідомлено, що інформація про неодержання пенсії від органів пенсійного забезпечення Російської Федерації зазначається в заяві про поновлення виплати пенсії.
За даними підсистеми ІКІС ПФУ «Звернення» ОСОБА_1 із заявою про поновлення виплати пенсії не зверталася.
В електронній пенсійній справі відсутні відомості про проходження заявницею фізичної ідентифікації особи у способи передбачені законодавством. 
Отже, підстав для визнання протиправними дій відповідача щодо припинення нарахування та виплати ОСОБА_1 пенсії не має, а вимога позивача щодо її поновлення з 01.01.2025 не підлягає задоволенню.
Просив відмовити в задоволенні позовних вимог.
Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102- ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб (стаття 1), який в подальшому був неодноразово продовжений та Указом Президента України від 20 жовтня 2025 року №793/2025 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 05 листопада 2025 року строком на 90 діб.
Враховуючи дистанційний режим роботи суддів та працівників апарату Луганського окружного адміністративного суду з 02.05.2022, з метою збереження життя і здоров`я та забезпечення безпеки суддів і працівників апарату суду, судом розглянуті матеріали електронної справи.
Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-77, 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд дійшов наступного.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ; перебуває на обліку у відповідача як отримувач пенсії за віком на загальних умовах.
Відповідно до листа Головного управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях від 08.01.2025 №78/3/5/7-305 Управлінням здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №22022130000000080 від 10.03.2022 за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111 КК України. У ході досудового розслідування встановлено причетність громадян України, зокрема, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 . З урахуванням викладеного, з метою недопущення фінансової підтримки колабораційної діяльності за рахунок соціальних виплат держави, просили відповідача розглянути питання щодо призупинення нарахування пенсійних виплат, зокрема, ОСОБА_1 .
Виплату пенсії призупинено з 01.01.2025 без прийняття рішення на підставі норм пункту 5 частини першої статті 49 Закону 1058 у зв`язку з отриманням відповідачем інформації з правоохоронних органів, яка потребує уточнення та фізичної ідентифікації отримувача пенсії.
08.04.2025 позивач звернулась через ВЕБ-12001-Ф-С-25-064521 зі скаргою, в якій просила надати пояснення щодо підстав не виплати пенсії.
На вищевказану скаргу відповідачем надано відповідь від 23.04.2025 №2432-2295/Х-02/8-1200/25, в якій вказано, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні як отримувач пенсії за віком на загальних умовах, виплату якої призупинено з 01.01.2025 на підставі норм пункту 5 частини першої статті 49 Закону 1058 у зв`язку з отриманням інформації з правоохоронних органів, яка потребує уточнення та фізичної ідентифікації отримувача пенсії. Враховуючи підстави припинення виплати пенсії, для її поновлення необхідно особисто звернутися до будь-якого територіального органу Пенсійного фонду України з відповідною заявою та необхідними документами: паспортом громадянина України; документом про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків; довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (за наявністю).
12.05.2025 позивач звернулась через ВЕБ-12001-Ф-С-25-087241, в якій надала заяву про неодержання пенсії від РФ.
На звернення на вебпортал Пенсійного фонду України ВЕБ-12001-Ф-С-25-087241 стосовно пенсійного забезпечення, яке зареєстровано в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Луганській області за № 3739/Х-1200-25, розглянуто та повідомлено відповіддю від 11.06.2025 №4230-3739/Х-02/8-1200/25, в якій зазначено, що інформація щодо одержання / неодержання пенсії від органів пенсійного забезпечення Російської Федерації зазначається в заяві про поновлення виплати пенсії.
12.06.2025 позивач звернулась через ВЕБ-12001-Ф-С-25-110379, в якій вказала, що додала заявку про неодержання пенсії від рф та просила надати пояснення щодо виплати пенсії.
На звернення на вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України за № ВЕБ12001-Ф-С-25-110379 з питання поновлення виплати пенсії, яке зареєстровано в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Луганській області за № 5415/Х-1200-25, надано відповідь від 04.07.2025 №5446-5415/Х-02/8-1200/25, в якій вказано, що враховуючи підстави припинення виплати пенсії, для її поновлення необхідно особисто звернутися до будь-якого територіального органу Пенсійного фонду України з відповідною заявою та необхідними документами: паспортом громадянина України; документом про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків; довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (за наявності). Додатково повідомлено, що інформація про неодержання пенсії від органів пенсійного забезпечення Російської Федерації зазначається в заяві про поновлення виплати пенсії.
07.10.2025 позивач звернулась через ВЕБ-12001-Ф-С-25-224421, в якій просила виправити помилку щодо неможливості направити заяви для проходження відеоідентификації.
На звернення на вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України ВЕБ-12001-Ф-С-25-224421 з питання реєстрації заявки на проходження відеоконференцзв`язку, яке зареєстровано в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Луганській області) за № 11361/Х-1200-25, розглянуто та повідомлено відповіддю від 05.11.2025 №10996-11361/Х-02/8-1200/25, в якій вказано, що враховуючи підстави припинення виплати пенсії, для її поновлення необхідно особисто звернутися до будь-якого територіального органу Пенсійного фонду України з відповідною заявою та необхідними документами: паспортом громадянина України; документом про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків.
Управлінням Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях 3 управління (з дислокацією у м. Сєвєродонецьк Луганської області) направлено до ГУ ПФУ в Луганській області лист на вих. від 10.06.2025 № 1200-0403-8/14449, в якому вказано, що факт причетності до колабораційної діяльності громадян України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , перевіряється в рамках кримінального провадження № 22022130000000080, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.
Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 24 Конституції України визначено, що громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом.
Згідно зі статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Статтею 8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV) передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.
Частиною третьою статті 4 Закону № 1058-IV визначено, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.
Згідно зі статтею 5 вказаного Закону виключно цим Законом, визначаються, зокрема порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням; порядок використання коштів Пенсійного фонду та накопичувальної системи пенсійного страхування.
Відповідно до частини першої статті 47 Закону №1058-IV пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України незалежно від задекларованого або зареєстрованого місця проживання пенсіонера організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.
Право позивача на отримання пенсії відповідачем не заперечується.
Підстави для припинення виплати пенсії визначені статтею 49 Закону № 1058-IV, згідно з яким виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється:
1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості;
2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України;
2-1) за заявою пенсіонера про припинення виплати пенсії у зв`язку з тимчасовим проживанням за кордоном;
3) у разі смерті пенсіонера, визнання його безвісно відсутнім або оголошення померлим у встановленому законом порядку;
3-1) у разі надання пенсіонеру статусу особи, зниклої безвісти за особливих обставин, відповідно до Закону України "Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин";
4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд;
4-1) у разі непроходження фізичної ідентифікації у випадках, передбачених законодавством;
5) в інших випадках, передбачених законом.
Отже, обов`язковою умовою припинення виплати пенсії є прийняття відповідного рішення органом Пенсійного фонду.
Як вже було встановлено судом раніше, відповідачем припинено виплату пенсії позивачу без прийняття відповідного рішення на підставі листа Головного управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях № 78/3/5/7-305 від 08.01.2025 про здійснення досудового розслідування кримінального провадження № 22022130000000080 від 10.03.2022 за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 111 КК України.
В рішенні Великої палати Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням 59 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) статті 368-2 Кримінального кодексу України від 26 лютого 2019 року № 1-р/2019 зауважено, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип in dubio pro reo, згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачяться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу (абзаци перший-третій пункту 4 мотивувальної частини рішення).
В рішенні Конституційного Суду України від 8 червня 2022 року № 3-р(II)/2022 зазначено, що конституційний принцип презумпції невинуватості є багатоаспектним, діє на всіх стадіях кримінального провадження та навіть після його завершення, адже сутність цього принципу полягає в тому, що презумпція стосовно непричетності особи до вчинення кримінального правопорушення має універсальний характер, поширюється на всі сфери суспільного життя особи та діє доти, доки її не спростовано належним чином, тобто, за приписами статті 62 Конституції України, у законному порядку й обвинувальним вироком суду. У розумінні зазначених конституційних приписів метою принципу презумпції невинуватості є захист особи, стосовно якої здійснюється/здійснювалось кримінальне провадження, від будь-яких виявлених у зв`язку із цим форм осуду від публічної влади, унаслідок чого піддано сумніву непричетність такої особи до вчинення кримінального правопорушення, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. За частиною першою статті 62 Конституції України лише обвинувальний вирок суду є тим судовим актом, у якому повинна бути встановлена винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, тому інші акти публічної влади не можуть містити жодних позицій щодо винуватості особи, навіть у вигляді припущень стосовно такої винуватості (абзац другий підпункту 2.2 пункту 2 мотивувальної частини рішення).
Згідно з вимогами статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
У відзиві жодним чином не зазначено, якою саме нормою законодавства керувався відповідач, зупиняючи виплату пенсії позивачу на підставі листа органу Служби безпеки України про наявність в них інформації про те, що позивач вчинив злочин.
Чинне пенсійне законодавство не передбачає наявності таких повноважень в пенсійного органу.
Отже, судом встановлено, що відповідачем порушено вимоги частини першої статті 49 Закону № 1058-IV, оскільки позивачу припинено виплату пенсії без прийняття відповідного рішення та наявності підстав, визначених статтею 49 Закону № 1058-IV.
Стосовно особистого звернення позивача з заявою про поновлення виплати пенсії до органу Пенсійного фонду України, суд ставиться критично, тому що відповідно до висновку викладеного у постанові Верховного Суду від 20.01.2022 №280/4551/21, необхідність приїзду людей похилого віку, які виїхали на постійне проживання за межі України, виключно з метою особистого звернення до Пенсійного органу задля виправлення помилки, допущеної державою, є додатковим тягарем для таких осіб і не сприяє відновленню їх порушеного права. Такий підхід суперечить тезам, покладеним Конституційним судом України в основу рішення від 07.10.2009 №25-рп/2009.
Суд зазначає, що під особистим зверненням пенсіонера, слід розуміти особисте підписання пенсіонером заяви про виплату пенсії, а не фізичне переміщення цієї особистої заяви пенсіонера до приймальні відповідача. Суд зазначає, що у такому разі зазначені тлумачення норм права звужують право позивача на пенсію у порівнянні з нормами, викладеними у спеціальному Законі України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", що має вищу юридичну силу.
Отже, передбачено можливість подачі заяви як особисто особою, так і його уповноваженим представником, при цьому, відсутні вказівки на те, що останній повинен звертатися до органу ПФУ особисто та позбавлений можливості надіслати заяву та належні документи поштою.
Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 20.02.2018 у справі № 757/12134/14-а.
Щодо посилання відповідача, що в електронній пенсійній справі відсутні відомості про проходження заявницею фізичної ідентифікації особи у способи передбачені законодавством, суд зазначає, що позивач через портал ПФУ зверталась з заявою щодо проходження відеоідентифікації, однак із скріншота вбачається, що відповідно до наданої інформації, ОСОБА_1 не визначено як одержувача пенсії, страхової виплати, якому (якій) необхідно подавати заяву на проходження ідентифікації шляхом відеоконференцзв`язку для поновлення виплати.
У такому випадку перекладати на позивача відповідальність щодо непроходження такої ідентифікації є недоречним.
Що стосується обраного позивачем способу захисту порушених прав, суд вважає за необхідне зазначити таке.
Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.
Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі Чахал проти Об`єднаного Королівства (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.
Припинивши позивачу виплату раніше призначеної пенсії за вислугу років без прийняття рішення та за відсутності підстав, передбачених частиною першою статті 49 Закону № 1058-IV, або підстав, передбачених іншим законом, відповідач вчинив протиправні дії. Відповідно, достатнім та ефективним способом захисту порушених прав позивача є визнання протиправними дій, а також зобов`язання відповідача до вчинення необхідних дій з метою відновлення прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду.
Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
За практикою Європейського суду з прав людини пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (див. "Руїз Торія проти Іспанії" (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09.12.1994, Серія A, № 303-A, параграф 29). Водночас, відповідь суду повинна бути достатньо детальною для відповіді на основні (суттєві) аргументи сторін.
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що відповідач не довів правомірність своїх дій, позовні вимоги є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.
Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
При зверненні до суду з позовом позивачем сплачений судовий збір в сумі 968,96 грн (квитанція ID: 9581-7624-5036-3450 від 14.11.2025).
З огляду на те, що спір виник внаслідок неправильних дій відповідача і позовні вимоги судом задовольняються, суд присуджує позивачу понесені нею і документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 968,96 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись статтями 2, 7, 8, 9, 19, 20, 72-77, 90, 132, 139, 241-246, 250, 255, 262, 296, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов адвоката Єфімік Олени Олександрівни в інтересах ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області код ЄДРПОУ 21782461, місцезнаходження: 93404, Луганська область, м.Сіверськодонецьк, вул.Шевченка, буд.9) про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити дії задовольнити.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області щодо припинення нарахування та виплати ОСОБА_1 пенсії з 01 січня 2025 року.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області поновити ОСОБА_1 нарахування та виплату пенсії з 01 січня 2025 року.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 969 (дев`ятсот шістдесят вісім) гривень 96 копійок.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя 	Н.М. Басова