СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 січня 2026 року Справа № 320/55266/25
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Соп`яненка О.В.,
за участю секретаря судового засідання - Усенко І.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом Державної судової адміністрації України до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправною та скасування постанови,
В С Т А Н О В И В:
Позивач звернувся до суду з позовом та просить визнати протиправними та скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції у ВП №78743279 про накладення штрафу. 
Свої вимоги обґрунтовує тим, що постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 13.05.2025 скасовано рішення Сумського окружного адміністративного суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог до ДСА України. Зобов`язано ДСА України забезпечити за рахунок бюджетних асигнувань фінансування виплати заборгованості з суддівської винагороди, допомоги на оздоровлення та допомоги при звільненні у відставку судді ОСОБА_1 із застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 01 січня відповідного року: за період з 01.01.2021 по 31.12.2021 -2270 грн, за період з 01.01.2022 по 31.12.2022 — 2481, за період з 01.01.2023 по 28.07.2023 - 2684 грн.
Державним виконавцем 04.11.2023 винесено постанову про накладення на позивача штрафу у розмірі 10200 грн. у зв`язку з невиконанням рішення суду. 
Вважає постанову протиправною. Постановою державного виконавця відкрито виконавче провадження №78743279. Вимогою від 04.11.2025 зобов`язано позивача повідомити про стан виконання судового рішення. ДСА України листом від 05.11.2025 повідомило державному виконавцю про те, що виконання судового рішення у спосіб, визначений у рішенні є об`єктивно неможливим. Виконання можливе лише шляхом безспірного списання Державною казначейською службою України коштів за бюджетною програмою 0501150 "Виконання рішень судів на користь суддів, працівників апаратів судів та працівників органів і установ системи правосуддя". Повідомлено, що кошти за програмою повністю розподілені між судами та територіальними управліннями. Пояснення державним виконавцем до уваги не взяті, винесена постанова про накладення штрафу. 
Відповідно до вимог ст. 63 закону України "Про виконавче провадження" після закінчення строку для виконання виконавець зобов`язаний перевірити стан виконання рішення боржником. У разі його невиконання без поважних причин виносить постанову про накладення штрафу. Застосування санкцій можливе лише за умови невиконання рішення без поважних причин. Вважає, що повідомлені відповідачу причини невиконання рішення суду на користь ОСОБА_1 є поважними. У відповідача не було підстав для винесення оскаржуваної постанови. Просить визнати її протиправною та скасувати. 
Відповідач у письмовому відзиві позов не визнав. Пояснив, що постановою про відкриття виконавчого провадження від 01.08.2025 зобов`язано боржника виконати рішення суду протягом 10 робочих днів. Станом на 22.08.2025 ніякої інформації про стан виконання судового рішення боржником не надано та не вчинено ніяких дій, спрямованих на його виконання, що свідчить про умисне ухилення від виконання. Виконавцем винесено постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 5100 грн. 
Станом на 04.11.2025 судове рішення залишалось не виконаним, письмові пояснення щодо причин невиконання боржником не надані. У зв`язку з відсутністю поважних причин невиконання судового рішення державним виконавцем винесено постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 10200 грн. 
Боржник вказує, що рішення має виконуватися органами Державної казначейської служби у порядку, встановленому для стягнення коштів з боржника, який є державним органом. Вважає, що таке твердження не підтверджує вжиття боржником дій для виконання рішення суду. У зазначеному боржником порядку виконуються рішення про стягнення коштів. У рішенні суду, яке перебуває на виконанні з ДСА України не стягувались кошти, а зобов`язано забезпечити фінансування виплат. Відповідно стягувач у такому випадку не має можливості звернутися до органу Державної казначейської служби для виконання рішення у у порядку, встановленому законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" та Постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845. 
З моменту відкриття виконавчого провадження і до моменту винесення постанови про накладення штрафу ДСА України жодного разу не повідомлено державному виконавцю про вжиті для виконання судового рішення заходи. Лист боржника від 05.11.2025 не міг бути врахований, оскільки постанова про накладення штрафу винесена 04.11.2025. Позивачем не надано доказів звернення до Вищої ради правосуддя як органу, що затверджує нормативи матеріально-технічного забезпечення судів з метою фінансування видатків для виплати коштів ОСОБА_1 . 
Вважає, що постанова про накладення на позивача штрафу у виконавчому провадженні є обґрунтованою та правомірною. Просить у задоволенні позову відмовити. 
Сторони про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, подали клопотання про розгляд справи без їх участі.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. 
Судом встановлено, що постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 13.05.2025 апеляційну скаргу зобов`язано Державну судову адміністрацію України забезпечити за рахунок бюджетних асигнувань фінансування виплати заборгованості зі суддівської винагороди, допомоги на оздоровлення та допомоги при звільненні у відставку ОСОБА_1 , що склалася за період з 01.01.2021 по 31.12.2021 суддівської винагороди і допомоги на оздоровлення за 2021 рік, із застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року в сумі - 2270 гривень; суми недоплаченої у період з 01.01.2022 по 31.12.2022 суддівської винагороди і допомоги на оздоровлення за 2022 рік, із застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року в сумі - 2481 гривень; суми недоплаченої у період з 01.01.2023 по 28.07.2023 суддівської винагороди, допомоги на оздоровлення за 2023 рік і вихідної допомоги при звільненні у відставку із застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року в сумі - 2684 гривень. 
09.06.2025 Сумським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист (а.с. 56). Постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 01.08.2025 відкрито виконавче провадження № 78743279 з примусового виконання судового рішення у зазначеній частині, що стосується ДСА України. Боржнику встановлено строк виконання рішення 10 днів. (а.с. 57).
Постановою старшого державного виконавця від 22.08.2025 на позивача накладено штраф за невиконання рішення без поважних причин у розмірі 5100 грн. ДСА України постанова державного виконавця оскаржувалась у судовому порядку. Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 15.10.2025 у справі № 480/6445/25 позовну заяву залишено без розгляду.
Постановою заступника начальника відділу від 04.11.2025 на ДСА України накладено штраф за невиконання рішення суду у розмірі 10200 грн. (а.с. 62) 
Порядок виконання судового рішення, яким боржника зобов`язано вчинити певні дій врегульовано ст. 63 закону України "Про виконавче провадження", відповідно до частин 1 та 2 якої за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів.
Відповідно до ст. 75 ч. 1 закону України "Про виконавче провадження" у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.
З наведених норм вбачається, що підставою для накладення на боржника штрафу є невиконання ним рішення саме без поважних причин. Тобто, приймаючи рішення про наявність чи відсутність підстав для застосування штрафу державний виконавець зобов`язаний не лише встановити сам факт невиконання рішення, а й причини такого невиконання, впевнитися у відсутності поважних причин. У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для виконання зобов`язання і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим. Статтею 63 закону України "Про виконавче провадження" на виконавця покладено обов`язок перевірити стан виконання рішення боржником. Виходячи зі змісту наведеної норми закону, суд вважає, що невиконання ДСА України обов`язку повідомляти про вчинені для виконання рішення заходи не звільняє державного виконавця від покладеного на нього обов`язку перевірки виконання.
Зі змісту постанови від 04.11.2025, яка оскаржується вбачається, що заступником начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України взагалі не зазначено таку обов`язкову підставу для застосування штрафу, як невиконання рішення саме без поважних причин. Також з постанови вбачається, що виконавець вдався до цитування нормативних актів, але причини невиконання рішення боржником не встановлювались, оцінка на предмет їх поважності не надавалась. Зазначено лише, що рішення суду станом на 04.11.2025 не виконане, інформація та пояснення щодо поважних причин невиконання боржником не надано.
Судом встановлено, що 04.11.2025 виконавцем на адресу ДСА України направлено вимогу повідомити про стан виконання рішення суду, про вжиті для виконання заходи та про посадових осіб, винних у невиконанні. Зобов`язано надати письмове пояснення в одноденний термін з моменту отримання вимоги (а.с. 63). У цей же день 04.11.2025, винесено постанову про накладення штрафу, що оскаржується. Час виготовлення вимоги та постанови у них не зазначений, тому встановити черговість виготовлення цих документів неможливо. При цьому відповідачем не надано ніяких доказів на підтвердження моменту отримання вимоги боржником та наявності у нього достатнього часу для надання письмових пояснень до моменту винесення постанови про накладення штрафу від 04.11.2025. Відповідач, вимагаючи від боржника інформації про стан виконання та пояснення причин невиконання фактично позбавив його можливості такі пояснення надати. 
05.11.2025 ДСА України надано пояснення на вимогу державного виконавця. Повідомлено, що виплати, які потрібно здійснити на користь ОСОБА_1 фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету. Кошторисом додаткові видатки для виконання судового рішення не передбачені. Вжиті заходи для збільшення фінансування, у тому числі звернення до Кабінету Міністрів, Міністерства фінансів, Комітету Верховної Ради України результату не дали. Причиною невиконання рішення є відсутність бюджетного фінансування. Також боржник зазначив, що рішення має виконуватися за рахунок коштів бюджетної програми 0501150 "Виконання рішень судів на користь суддів, працівників апаратів судів та працівників органів і установ системи правосуддя". Кошти за цією програмою на 2025 рік розподілені, додаткового фінансування не проводилось, а тому ДСА України не мало можливості додаткового виділення коштів для виплат на користь ОСОБА_1 . До пояснень додано звернення ДСА та відповіді від зазначених суб`єктів, кошторис Сумського апеляційного суду на 2025 рік, план асигнувань (а.с. 09-28). 
Відповідно до ст. 151 ч.1 закону України "Про судоустрій і статус суддів" Державна судова адміністрація України є державним органом у системі правосуддя, який здійснює організаційне та фінансове забезпечення діяльності органів судової влади у межах повноважень, установлених законом.
Згідно вимог ст. 148 ч. 1, 3, 6, ст. 149 закону України "Про судоустрій і статус суддів"   фінансування всіх судів в Україні здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Функції головного розпорядника коштів Державного бюджету України щодо фінансового забезпечення діяльності апеляційних судів здійснюються Державною судовою адміністрацією України. Видатки кожного місцевого та апеляційного суду всіх видів та спеціалізації визначаються у Державному бюджеті України в окремому додатку. Суди фінансуються згідно з кошторисами і щомісячними розписами видатків, затвердженими відповідно до вимог цього Закону, у межах річної суми видатків, визначених Державним бюджетом України на поточний фінансовий рік, у порядку, встановленому Бюджетним кодексом України.
Суд вважає, що відсутність бюджетного фінансування у розмірі, достатньому для виконання позивачем судового рішення об`єктивно унеможливлює виконання, не залежить від волевиявлення боржника та не може бути ним усунута. Висновок державного виконавця про наявність підстав для накладення штрафу за невиконання рішення суд вважає необґрунтованим. Правомірність постанови про накладення штрафу відповідачем належними та допустимими доказами не доведена. За таких обставин, суд вважає необхідним визнати протиправною та скасувати постанову від 04.11.2025 заступника начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у виконавчому провадженні № 78743279 про накладення штрафу у розмірі 10200 грн.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Державної судової адміністрації України до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправною та скасування постанови задовольнити.
Визнати протиправною та скасувати постанову заступника начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 04.11.2025 у виконавчому провадженні № 78743279 про накладення штрафу у розмірі 10200 грн.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. 
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя   О.В. Соп`яненко