ЄУН 211/7869/25
Номер провадження 2-а/211/46/26

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

22 січня 2026 року  Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу 
за головуванням судді Гонтар А.Л.
з участю секретаря судового засідання Костяк Д.О.
розглянувши в м. Кривому Розі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

позивач ОСОБА_2 11 липня 2025 року звернувся до Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови.
В обґрунтування вимог зазначив, що 25 березня 2025 року приїхав у м. Харків для відвідування лікарні. В цей день його зупинили працівники Національної поліції та доставили до приміщення ІНФОРМАЦІЯ_2 , де у нього із-за стресу раптово погіршився стан здоров`я і його швидка допомога доставила у 3-тє кардіологічне відділення КНМ «Міська клінічна лікарня №8». Коли він перебував в приміщенні ТЦК щодо нього протокол не складався. 01 квітня 2025 року щодо нього було складено постанову про накладення адміністративного стягнення у зв`язку з тим, що він нібито відмовився ВЛК. 25 квітня 2025 року щодо нього винесена постанова також за відмову проходити ВЛК. Він зазначає, що ні в перший, ні в другий раз його не повідомили про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення. Крім того, в зазначених постановах відсутні дати вчинення правопорушення.
Позивач просить суд скасувати постанову № 01/2507 від 01.04.2025 року про накладення на нього штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого у ч. 3 ст. 210-1 КУпАП; скасувати постанову № 01/3187 від 25.04.2025 року за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого у ч. 3 ст. 210-1 КУпАП; стягнути з відповідача на його користь 10000 грн. витрат на правову допомогу та витрати на судовий збір у сумі 968,96 грн.
На підставі ухвали від 22 вересня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрите спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін, відповідачу встановленио строк для подання відзиву на позовну заяву.
07 жовтня 2025 року представник відповідача надав до суду відзив, згідно з яким просив відмовити у задоволенні позовних вимог. У відзиві відповідач зазначив, що 25.03.2025 року ОСОБА_1 була виписана повістка №12157 на 31 березня 2025 року для проходження медичного огляду, але вже із наявними у військовозобов`язаного документами. Однак, ОСОБА_1 відмовився від отримання повістки без зазначення причин відмови.
Тому щодо нього було складено постанову 01 квітня 2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності.
01 грудня 2025 року представник позивача надала до суду відповідь на відзив.
Позивач, представник позивача у судове засідання не з`явились, надали заяву про розгляд справи у їх відсутності, просили задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Представник відповідача у судове засідання не з`явився, просили розглянути справу у їх відсутність.
Дослідивши докази, суд вважає, що позов треба задовольнити з огляду на таке.
Суд встановив, що 25 березня 2025 року офіцер мобільного відділення ІНФОРМАЦІЯ_3 ст.лейтенант ОСОБА_3 склав протокол, в якому зазначено, що 25.03.2025 року о 18.40 ОСОБА_1 відмовився від проходження ВЛК, його повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться 29 березня 2025 року о 15.00 год.
Згідно із повісткою № 12155 ОСОБА_1 належить з`явитися до КНП «Міська поліклініка № 20» ХМР 25.03.2025 року о 16.00 год.
25.03.2025 року складено акт про відмову ОСОБА_1 проходити ВЛК у зв`язку з відсутністю медичних документів.
Як вбачається із повістки № 12157 від 25.03.2025 року ОСОБА_1 належить з`явитися до КНП «Міська поліклініка № 20» ХМР 31.03.2025 року о 08.00 год.
01 квітня 2025 року т.в.о начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 майор ОСОБА_4 ухвалив постанову, відповідно до якої при перевірці документів ОСОБА_1 встановлено факт порушення останнім законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, а саме, відмовився від проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби, про що складено акт відмови від проходження ВЛК, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене у ч.3 ст. 210-1 КУпАП та накладено штраф у розмірі 17000 грн.
25 квітня 2025 року т.в.о начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 майор ОСОБА_4 ухвалив постанову, відповідно до якої при перевірці документів ОСОБА_1 встановлено факт порушення останнім законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, а саме, відмовився від проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби, про що складено акт відмови від проходження ВЛК, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене у ч.3 ст. 210-1 КУпАП та накладено штраф у розмірі 25500 грн.
Згідно із виписки із медичної картки стаціонарного хворого 2717 ОСОБА_1 він перебував на стаціонарному медичному лікуванні КНП «Міська клінічна лікарня № 8» Харківської міської ради з 25.03.2025 року по 31.03.2025 року.
16 червня 2025 року державний виконавець Дружківського відділу державної виконавчої служби у Краматорському районі Східного міжрегіонального управління юстиції відкрила виконавче провадження на підставі постанови № 01/3187 від 25.04.2025 року.
27 червня 2025 року державний виконавець Дружківського відділу державної виконавчої служби у Краматорському районі Східного міжрегіонального управління юстиції відкрила виконавче провадження на підставі постанови № 01/2507 від 01.04.2025 року.
Відповідно до ст.289 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, постанов у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), - протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.
Відповідно до ч.2 ст.286 КАС України, позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).
Відповідно до ч.1 ст.121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Представник позивача у позовній заяві зазначив, що позивач дізнався наприкінці червня 2025 року про відкриття щодо нього виконавчого провадження за постановою відповідача від 01.04.2025 року та 25.04.2025 року, копії постанов про відкриття виконавчого провадження отримав 01.07.2025 року, після чого у встановлений законодавством десятиденний строк подав позов до суду.
Суд вважає, що строк на оскарження постанови відповідача від 01.04.2025 року та 25.04.2025 року про притягнення його до адміністративної відповідальності було пропущено з поважної причини і цей строк треба поновити, оскільки жодних відомостей про те, що він до отримання інформації про відкриття щодо нього виконавчого провадження знав чи міг знати про ухвалення відповідачем відповідних постанови, суду не надано, згідно з зазначеної представником позивача інформацією, яка не спростована відповідачем, копія оскаржуваної постанови була отримана представником позивача 01.07.2025 та в десятиденний строк було подано позов до суду.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно зі ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.
У статті 280 КУпАП встановлює обов`язок органу (посадової особи) при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.
У частині 3 статті 210-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період.
Відповідач притягнув позивача до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП за те, що, як зазначено в оскаржуваній постанові постанові №01/2507 від 01.04.2025 року та постанові № 01/3187 від 25.04.2025 року , він відмовився від проходження ВЛК та відмовився від призову на воїнську службу, чим порушив вимоги ст.37 Закону України «Про військовий обовязок та військову службу». В постанові також зазначено, що ОСОБА_1 на розгляд справи не з`явився.
У статті 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» встановлено порядок взяття призовників, військовозобов`язаних та резервістів на військовий облік, зняття та виключення з нього.
Зокрема, згідно п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» взяттю на військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, у відповідних підрозділах розвідувальних органів України підлягають громадяни України: на військовий облік військовозобов`язаних: які звільнені з військової служби в запас та не зараховані до військового оперативного резерву; призовники, які пройшли базову загальновійськову підготовку з додержанням умов, передбачених статтею 10-1 цього Закону; які припинили альтернативну (невійськову) службу в разі закінчення строку її проходження або достроково відповідно до Закону України "Про альтернативну (невійськову) службу" та підлягають взяттю на військовий облік військовозобов`язаних; військовозобов`язані, які прибули з інших місцевостей (адміністративно-територіальних одиниць) України або з-за кордону на нове місце проживання; які набули громадянство України і згідно з цим Законом підлягають взяттю на облік військовозобов`язаних; зняті з військового обліку Збройних Сил України, Служби безпеки України, розвідувальних органів України відповідно за рішенням Міністерства оборони України, Служби безпеки України, розвідувальних органів України; які відповідно до статті 18 цього Закону звільнені від направлення для проходження базової військової служби; які досягли 25-річного віку під час перебування на військовому обліку призовників; які звільнені із служби у військовому резерві та не досягли граничного віку перебування в запасі; які старші 25 років і раніше не перебували на військовому обліку; які прибули після відбування покарання з установ виконання покарань; призовники, які отримали спеціальні звання рядового, сержантського, офіцерського (начальницького) складу; жінки з дотриманням умов, передбачених частиною одинадцятою статті 1 цього Закону; які отримали військові звання офіцерського складу після проходження військової підготовки за програмою підготовки офіцерів запасу.
Але, суд встановив, що ОСОБА_1 було видано дві повістки на проходження ВЛК, одну на 25.03.2025 року, а другу на 31.03.2025 року.
Але, як вбачається із медичного документу, ОСОБА_1 з 25.03.2025 року по 31.03.2025 року перебував на стаціонарному лікуванні, і не міг фізично проходити ВЛК.
Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 було повідомлено про розгляд справи про адміністративне правопорушення 29 березня 2025 року о 15.00 год.
Але в цей день, ОСОБА_1 перебував у лікарні і з поважних причин не зміг з`явитися в ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності ухвалено 01 квітня 2025 року та 25 квітня 2025 року, про розгляд адміністративної справи в ці дні ОСОБА_1 взагалі не повідомлявся. 
Крім того, в жодної постанові про притягнення до адміністративної відповідальності не зазначена дата скоєння ОСОБА_1 правопорушення.
Отож, відповідач не надав суду доказів, які б підтверджували факт правопорушення з боку позивача, а саме, що він дійсно відмовився від проходження ВЛК без поважних причин та відмовився від призову на воїнську службу, як про це зазначено у оскаржуваних постановах.
Крім того, згідно з ч.1 ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Доказів виклику позивача у встановленому порядку на розгляд справи про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП на 01.04.2025 року та 25.04.2025 року відповідач суду не надав.
З огляду на відсутність в матеріалах справи доказів повідомлення відповідача про розгляд щодо нього справи про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП, суд вважає, що розгляд цієї справи відбувся з порушенням прав позивача, передбачених у ст.268 КУпАП.
Крім того, в постановах про притягнення позивача до адміністративно ї відповідальності не зазначена дата вчинення правопорушення, що також є суттєвим порушенням законодавства.
Згідно з абз. 1 ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Разом з тим, відповідач у порушення ст.77 КАС України не подав суду належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП, а саме, доказів на підтвердження наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого у ч.3 ст.210-1 КУпАП, а також на підтвердження дотримання вимог чинного законодавства під час ухвалення постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, тобто на підтвердження правомірності оскаржуваних постанов № 01/2507 від 01 квітня 2025 року та № 01/3187 від 25.04.2025 року.
З огляду на викладене, суд висновує, що в судовому засіданні було підтверджено доводи позивача про відсутність факту порушення ним законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період, що свідчить про неправомірність притягнення позивача до відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладення на нього штрафу в розмірі 17000 грн та 25500 грн. У зв`язку з цим постанови відповідача від 01.04.2025 року № 01/2507 та від 25.04.2025 року № 01/3187 треба скасувати, а провадження по справах щодо позивача за ч.3 ст.210-1 КУпАП закрити.
Відповідно до ч.1 ст.132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Витрати позивача на правову допомогу у сумі 10000 грн. підтверджує договір про надання правової допомоги від 04.07.2025 року; акт приймання-передачі послуг № 1 від 04.07.2025 року.
З огляду на висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 18.03.2020 по справі № 543/775/17, з відповідача на користь позивача треба стягнути судовий збір у розмірі 968,96 грн. та витрати на правову допомогу у сумі 10000 грн.
На підставі викладеного, керуючись, ст.ст. 19, 55 Конституції України, ст.ст. 7, 23, 210-1, 245, 251, 280, 283, 287-289, 293 КУпАП, ст.ст. 2, 5, 9, 72-77, 132, 134, 159, 242-244, 250, 268, 286, 293 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови задовольнити.
Скасувати постанову № 01/2507 від 01 квітня 2025 року т.в.о начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 майор ОСОБА_4 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.3 ст. 210-1 КУпАП та накладення на нього штраф у розмірі 17000 грн., справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити.
Скасувати постанову № 01/3187 від 25 квітня 2025 року т.в.о начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 майор ОСОБА_4 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.3 ст. 210-1 КУпАП та накладення на нього штраф у розмірі 25500 грн., справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 судові витрати на оплату судового збору в розмірі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) гривень 96 копійок та витрати на правову допомогу 10000 (десять тисяч) гривень.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 КАС України.
Повний текст складено 22 січня 2026 року.

Суддя           А.Л.Гонтар