Справа № 161/1069/26 
Провадження № 3/161/922/26 

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2026 року         м. Луцьк 

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Пахолюк А.М., розглянувши матеріали справи, які надійшли від Управління патрульної поліції у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , 
-за ст.ст. 124, 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 

В С Т А Н О В И В:
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, гр. ОСОБА_1 , 12.01.2026 року о 19 год. 05 хв., в м. Луцьк, проспект Соборності, 37-А, керував транспортним засобом марки «Audi», д.н.з. НОМЕР_1 , під час руху заднім ходом не переконався, що це буде безпечним, не звернувся за допомогою до сторонніх осіб, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем «Mazda», д.н.з. НОМЕР_2 , що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів, чим порушив вимоги п. 10.9 Правил дорожнього руху. 
Крім того, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 565386 від 13.01.2026 року, гр. ОСОБА_1 , 12.01.2026 року о 19 год. 05 хв., в м. Луцьк, проспект Соборності, 37-А, керував транспортним засобом марки «Audi», д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив наїзд на припаркований автомобіль «Mazda», д.н.з. НОМЕР_3 та залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої він причетний, чим порушив вимоги п. 2.10 «а» ПДР України.
Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст.ст. 124, 122-4 КУпАП. 
В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП визнав повністю, відносно складеного протоколу за ст. 122-4 КУпАП зазначив, що він не мав наміру залишати місце ДТП, а скільки він не знайшов водія автомобіля «Mazda», д.н.з. НОМЕР_2 , то планував розшукати його зранку, щоб скласти європротокол. Зазначив, що будь-яких претензій з боку потерпілого до нього немає, оскільки він відшкодував йому витрати на ремонт.
Захисник ОСОБА_1 – Наумович Ю.С. підтримав пояснення свого довірителя, просив закрити провадження за ст. 122-4 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, а за ст. 124 КУпАП просив суд суворо не карати та застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді мінімального штрафу.
Потерпілий ОСОБА_2 в судовому засіданні вказав, що будь-яких претензій до ОСОБА_1 він не має, останній відшкодував йому шкоду, завдану його автомобілю внаслідок ДТП.
Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, його захисника, потерпілого, всебічно, повно та об`єктивно дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.ст. 124, 122-4 КУпАП.
Статтею 124 КУпАП передбачено відповідальність учасників дорожнього руху за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Статтею 122-4 КУпАП передбачено відповідальність учасників дорожнього руху за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.
Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 565371 від 13.01.2026 року (далі – протокол) вбачається, що ОСОБА_1 , 12.01.2026 року о 19 год. 05 хв., в м. Луцьк, проспект Соборності, 37-А, керував транспортним засобом марки «Audi», д.н.з. НОМЕР_1 , під час руху заднім ходом не переконався, що це буде безпечним, не звернувся за допомогою до сторонніх осіб, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем «Mazda», д.н.з. НОМЕР_2 , що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів, чим порушив вимоги п. 10.9 Правил дорожнього руху (а.с. 1).
Наведене об`єктивно підтверджується також схемою дорожньо-транспортної пригоди (а.с.5). 
Відповідно до вищевказаного протоколу ОСОБА_1 ставиться у провину порушення вимог п. 10.9 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР), яким встановлено, що під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.
За змістом ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Будь-яких належних, допустимих і беззаперечних доказів в розумінні ст.251 КУпАП на спростування вищевказаного в матеріалах справи немає, правопорушником в ході розгляду справи надано не було.
Доводи ОСОБА_1 про те, що він не залишав місця ДТП, суд не бере до уваги, з огляду на наступне.
Стаття 122-4 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за залишення місця дорожньо-транспортної пригоди.
Об`єктивна сторона зазначеного адміністративного правопорушення полягає у залишенні водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.
Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП характеризується наявністю вини у формі умислу.
Згідно з п. 2.10 «а» Правил, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.
З письмових пояснень ОСОБА_1 від 13.01.2026 року вбачається, що останній скоївши ДТП та не побачивши водія автомобіля «Mazda», планував розшукати його зранку, та залишив автомобіль у дворі (а.с. 6).
Таким чином, ОСОБА_1 , порушивши Правила дорожнього руху України, а саме: під час руху заднім ходом не переконався, що це буде безпечним, не звернувся за допомогою до сторонніх осіб, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем «Mazda», д.н.з. НОМЕР_2 , та, будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди умисно залишив місце пригоди, не повідомивши працівників поліції.
Не дивлячись на невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, його вина у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП, повністю доведена в суді і підтверджується письмовими поясненнями ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 13.01.2026 року, протоколами про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 № 565371 та ЕПР1 №565386 від 13.01.2026 року, рапортом, фотокопіями.
Таким чином, суд вважає, що ОСОБА_1 своїми умисними діями, що виразились в здійсненні ДТП та залишення місця пригоди, вчинив правопорушення, передбачені ст.ст.124,122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
При накладенні стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника та ступінь його вини.
Згідно ч.2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.
Враховуючи те, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачені ст.ст. 122-4 та 124 КУпАП, справи про які одночасно розглядаються судом та зі вчинених правопорушень більш серйозним є правопорушення передбачене 122-4 КУпАП, тому слід накласти адміністративне стягнення в межах санкції ст. 122-4 КУпАП у виді штрафу.
Керуючись ст.ст. 247, 283, 284 КУпАП, на підставі ст. 124, 122-4 КУпАП, суд,-
П О С Т А Н О В И В:
Визнати винним  ОСОБА_1  у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст.124 КУпАП і на підставі ст. 36 КУпАП, застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень.
Стягнути з  ОСОБА_1  в дохід держави судовий збір в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн. 60 коп. за наступними реквізитами: рахунок отримувача UA908999980313111256000026001, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), отримувач коштів ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, код банку отримувача (МФО): 899998, код класифікації доходів бюджету - 22030106.
Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її винесення.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Луцького міськрайонного суду   А.М. Пахолюк