308/513/26

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28.01.2026           м. Ужгород
Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикош О.В., за участі: секретаря Теляєва К.Р., прокурора Соколова А.В., особи відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення за протоколами протоколів про адміністративні правопорушення пов`язане з корупцією №22 та 23 від 07.01.2025 що надійшли із УСР в Закарпатській області ДСР відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; місце проживання: АДРЕСА_2 , за ч. 1 ст. 172-6 та ч.1 ст. 172-6 КУпАП, 
В С Т А Н О В И В:
До суду надійшли справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1 ст. 172-6 КУпАП (справа №308/519/26 провадження 3/308/206/26) та ч. 1 ст. 172-6  КУпАП (справа №308/513/26 провадження №3/308/202/26).
Згідно ст.. 36 КУпА П, при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.
Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.
За наведеного відповідно до ч.2 ст. 36 КУпАП, вважаю за доцільне проводити спільний розгляд вказаних справ.
З протоколу про адміністративне правопорушення №22 від 07.01.2026 вбачається, що ОСОБА_1 , який обіймав посаду командира взводу охорони роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі - ІНФОРМАЦІЯ_3 ) дой 18 грудня 2024 року та будучи суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, як суб`єкт декларування, який припиняє діяльність, пов`язану виконанням функцій держави або місцевого самоврядування та який є суб`єктом відповідальності згідно підпункту г) пункту 1 частини 1 статті 3 Закону „України «Про запобігання корупції» (військова посадова особа), в порушення вимог ч. 2 ст. 45 вказаного Закону, пункту 2 Рішення Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 № 2 «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 15.07.2016 № 958/29088 із змінами, внесеними згідно з Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції №1 від 18.08.2016, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.08.2016 № 1153/29283, несвоєчасно, без поважних причин, а саме 03.03.2025 опублікував на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування «При звільненні» за період не охоплений раніше поданими деклараціями, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Згідно витягу з наказу ІНФОРМАЦІЯ_4 від 18.12.2024 № 403, лейтенанта ОСОБА_1 , командира взводу охорони роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_4 , звільнено наказом командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_5 » (по особовому складу) № 860 від 05 грудня 2024, у запас за підпунктом «б» (за станом здоров`я - за наявності інвалідності (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу)) та вважається таким, що справи та посаду здав. 318 грудня 2024 року виключений зі списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_6 та всіх видів забезпечення.
Відповідно до своїх функціональних обов`язків, будучи на даній посаді, лейтенант ОСОБА_1 , підпорядковувався командиру роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_4 та є прямим начальником усього особового складу взводу охорони. 
Лейтенант ОСОБА_1 обіймав військову посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно- господарських обов`язків, а тому відповідно до вимог ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», зобов`язаний був до 00 год. 00 хв. 18.01.2025 подати декларацію як суб`єкт декларування, який припинив діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями «При звільненні». 
Однак, як вбачається з матеріалів перевірки, зокрема даних Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, ОСОБА_1 не подав при звільненні декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період не охоплений раніше поданими деклараціями у встановлений строк, а подав її без поважних причин лише 03.03.2025 о 11:18 год., тобто несвоєчасно про що свідчать дані з Єдиного державно реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування НАЗК за посиланням: https://public.nazk.gov.ua/documents/064ae078-50a5-44cd-b3d3-b021e8ed9ce3. 
Поважні причини щодо несвоєчасного подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, при звільненні у ОСОБА_1 - відсутні. 
На підставі вище викладеного, в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172 - 6 КУпАП. 
Таким чином, лейтенант ОСОБА_1 , будучи особою, уповноваженої на виконаним функцій держави, а саме військовою посадовою особою (командир взводу охорони роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_4 ), в порушення вимог ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції, будучи зобов`язаний подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період не охоплений раніше поданими деклараціями «При звільненні» до 00 год. 00 хв. 18.01.2025 та маючи об`єктивну можливість це зробити, подав її несвоєчасно, без поважних причин, а саме 03.03.2025 о 11:18 год. (подав иа офіційний веб-сайт Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період не охоплений раніше поданими деклараціями «При звільненні»), чим вчинив адміністративне правопорушення пов`язане з корупцією, передбачене частиною 1 статті 172-6 КУпАП, а саме несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Місцем вчинення правопорушення в даному випадку є не визначеним, оскільки ОСОБА_1 мав можливість подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування «При звільненні» через мережу «Інтернет» в будь-якому місці.
Окрім цього встановлено, що ОСОБА_1 проживає у м. Ужгород, а тому ймовірне місце вчинення буде за місцем проживання. Відповідно до рішення Конституційного суду України від 26.05.2015 № 5-рп/2015 справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення тобто визначає адміністративно-територіальну одиницю на яку поширюється юрисдикція органу, уповноваженого розглядати справу про адміністративне правопорушення. Відповідальність за порушення ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП. 
Датою вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, є день подачі декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період не охоплений раніше поданими деклараціями «При звільненні», після визначеного законодавством терміну, тобто 03.03.2025.
Згідно протоколу №23 від 07.01.2026 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, вбачається, що ОСОБА_1 обіймав посаду командира взводу охорони роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі - ІНФОРМАЦІЯ_3 ) до 18 грудня 2024 року та будучи суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язане з корупцією, як суб`єкт декларування, згідно підпункту г) пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» (військова посадова особа) в порушення вимог абз. 2 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно, без поважних причин, 04.06.2025 подав щорічну декларацію особи, яка припинила виконувати функції держави або органу місцевого самоврядування «Після звільнення» за 2024 рік, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Відповідно витягу з наказу ІНФОРМАЦІЯ_4 від 18.12.2024 № 403, лейтенанта ОСОБА_1 , командира взводу охорони роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_4 , звільнено наказом командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_5 » (по особовому складу) № 860 від 05 грудня 2024, у запас за підпунктом «б» (за станом здоров`я - за наявності інвалідності (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу)) та вважається таким, що справи та посаду здав. 3 18 грудня 2024 року виключений зі списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_6 та всіх видів забезпечення.
Відповідно до своїх функціональних обов`язків, будучи на даній посаді, лейтенант ОСОБА_1 , підпорядковувався командиру роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_4 та є прямим начальником усього особового складу взводу охорони.
За своїм службовим становищем і військовим званням військовослужбовці можуть бути начальниками або підлеглими стосовно інших військовослужбовців. 
Лейтенант ОСОБА_1 обіймав військову посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно- господарських обов`язків, а тому відповідно до вимог ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», зобов`язаний був до 01 квітня наступного року після року припинення діяльності, подати щорічну декларацію особи, яка припинила виконувати функції держави або органу місцевого самоврядування «Після звільнення» за 2024 рік. 
Однак, як вбачається з матеріалів перевірки, зокрема даних Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, ОСОБА_1 не подав після звільнення щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2024 рік у встановлений строк, а подав її без поважних причин лише 04.06.2025 о 18:57 год., тобто несвоєчасно про що свідчать дані з Єдиного державно реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування НАЗК за посиланням: https://public.nazk.gov.ua/documents/14eba533-34ca-4M7- 867f-саеdа855256а. Поважні причини щодо несвоєчасного подання щорічної декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2024 рік «Після звільнення» у ОСОБА_1 - відсутні. На підставі вище викладеного, в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172 - 6 КУпАП.
Таким чином, ОСОБА_1 , будучи особою, уповноваженої на виконання функцій держави, а саме військовою посадовою особою (командир взводу охорони роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_4 ), в порушення вимог абз. 2 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції, будучи зобов`язаний подати щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2024 рік «Після звільнення» до 01.04.2025 та маючи об`єктивну можливість це зробити, подав її несвоєчасно, без поважних причин, а саме 04.06.2025 о 18:57 год. (подав на офіційний веб-сайт Національного агентства з питань запобігання корупції щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2024 рік «Після звільнення»), чим вчинив адміністративне правопорушення пов`язане з корупцією, передбачене частиною 1 статті 172-6 КУпАП, а саме несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Місцем вчинення правопорушення в даному випадку є не визначеним, оскільки ОСОБА_1 мав можливість подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування через мережу «Інтернет» в будь-якому місці. 
Окрім цього встановлено, що ОСОБА_1 проживає у м. Ужгород, а тому ймовірне місце вчинення буде за місцем проживання. Відповідно до рішення Конституційного суду України від 26.05.2015 № 5-рп/2015 справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення тобто визначає адміністративно-територіальну одиницю на яку поширюється юрисдикція органу, уповноваженого розглядати справу про адміністративне правопорушення. Відповідальність за порушення ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.
Датою вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, є день подачі щорічної декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2024 рік «Після звільнення», після визначеного законодавством терміну, тобто 04.06.2025.
У судовому засіданні ОСОБА_1 , вину у вчиненні адміністративних правопорушень визнав. Просив об`єднати в одне провадження щодо вчинення ним правопорушень передбачених ч.1 ст. 172-6 КУпАП. Призначити мінімальне адміністративне стягнення у межах санкції ч.1 ст. 172-6 КУпАП, враховуючи наявність медичної документації, захворюваності пов`язаного з проходженням військової служби. 
Прокурор в судовому засіданні просив об`єднання в одне провадження справ про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 визнати його винним у вчиненні адміністративних правопорушень та накласти на нього мінімальне адміністративне стягнення у межах санкції ч.1 ст. 172-6 КУпАП, враховуючи наявність медичної документації, захворюваності пов`язаного з проходженням військової служби. 
Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, прокурора, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та наявні докази в їх сукупності, суд доходить наступних висновків. 
Суд зазначає, що відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ч. 1 ст.172-6 КУпАП відповідальність за вчинення цього правопорушення настає у разі несвоєчасного подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Судом встановлено, що у вину ОСОБА_1 ставиться те, він будучи особою, уповноваженої на виконання функцій держави, а саме військовою посадовою особою (командир взводу охорони роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_4 ), в порушення вимог абз. 2 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції, будучи зобов`язаний подати щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2024 рік «Після звільнення» до 01.04.2025 та маючи об`єктивну можливість це зробити, подав її несвоєчасно, без поважних причин, а саме 04.06.2025 о 18:57 год. (подав на офіційний веб-сайт Національного агентства з питань запобігання корупції щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2024 рік «Після звільнення»), чим вчинив адміністративне правопорушення пов`язане з корупцією, передбачене частиною 1 статті 172-6 КУпАП, а саме несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Також, встановлено, що у вину ОСОБА_1 ставиться те, він будучи особою, уповноваженої на виконаним функцій держави, а саме військовою посадовою особою (командир взводу охорони роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_4 ), в порушення вимог ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції, будучи зобов`язаний подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період не охоплений раніше поданими деклараціями «При звільненні» до 00 год. 00 хв. 18.01.2025 та маючи об`єктивну можливість це зробити, подав її несвоєчасно, без поважних причин, а саме 03.03.2025 о 11:18 год. (подав иа офіційний веб-сайт Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період не охоплений раніше поданими деклараціями «При звільненні»), чим вчинив адміністративне правопорушення пов`язане з корупцією, передбачене частиною 1 статті 172-6 КУпАП, а саме несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Таким чином, ОСОБА_1 , несвоєчасного подав декларації особи, яка припинила виконувати функції держави або органу місцевого самоврядування «При звільненні» та «При звільненні» за 2024.
Наявність поважних причин, щодо перешкоджання йому своєчасного подання декларацій особи, яка припинила виконувати функції держави або органу місцевого самоврядування (при звільненні та після звільнення) за 2024 під час розгляду справи суддею не встановлені.
Статтею 1 Закону вказано, що суб`єкти декларування - це особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 4 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.
Згідно ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а", "в"-"ґ" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, протягом ЗО календарних днів з дня припинення відповідної діяльності подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.
Відповідно до п. 9 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» (далі Закону) правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч. 1 ст. 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.
Згідно статті 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.
Відповідно до ч. 4 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення пов`язаного з корупцією, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.
Датою вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, є день подачі щорічної декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2024 рік «Після звільнення», після визначеного законодавством терміну, тобто 04.06.2025.
Орган, уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення, повинен довести наявність в діях особи умислу на несвоєчасне подання такої декларації.
В матеріалах адміністративної справи наявні достатні докази, які підтверджують наявність в діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані правильно.
Зокрема вина ОСОБА_1 , підтверджується протоколами про адміністративне правопорушення №22 та №23 від 07.01.2026; поясненнями ОСОБА_1 ; запитами УСР в Закарпатській області ДСР та відповідями ІНФОРМАЦІЯ_2 ; витягами із наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 (по стройовій частині) від 04.05.2024 №157 та від 18.12.2024 №403; відомістю про доведення ст.ст. КК України, ЗУ «Про запобігання корупції» КУпАП; копією функціональних обов`язків командира взводу охорони роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_4 ; копією службової характеристики; рапортом ст.. о/у сектору УСР в З/о ДСР НПУ; електронною декларацією від 03.03.2025 
Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності за скоєне правопорушення і застосовується не тільки з метою виховання особи, яка його вчинила, а й з метою загальної та спеціальної превенції.
За наведених вище обставин, на підставі ст. 36 КУпАП шляхом поглинення менш серйозного адміністративного стягнення більш серйозним, слід призначити адміністративне стягнення, в межах санкції ч.1ст. 172-6 КУпАП.
Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Статтею 62 Конституції України та ст. 6 Конвенції про захист прав та основних свобод людини передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на її користь та кожна людина вважається невинною доти, поки її вину не доведено згідно з законом.
При призначенні адміністративного стягнення суд виходить із змісту ст. 33 КУпАП і враховує характер вчиненого правопорушення, обставини справи та наслідки, особу порушника, враховуючи наявність медичної документації, захворюваності пов`язаного з проходженням військової служби, матеріальний стан особи, ступінь її вини, та приходить до висновку про необхідність накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.
З огляду на викладене, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь її вини, а також відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, суд вважає що виправлення ОСОБА_1 та попередження вчинення нею нових правопорушень можливо шляхом призначення покарання у вигляді штрафу у межах санкції ч.1 ст. 172-6 КУпАП., яке є необхідним і достатнім, та, згідно ст.. 23 КУпАП, відповідає меті адміністративного стягнення.
Згідно ч. 5 ст. 283 КУпАП постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору. Відповідно до п.5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 р. №3674-VI (з наступними змінами та доповненнями) у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу. Відповідно до Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Згідно абзацу 4 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» з 1 січня 2026 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 3328,00 грн. Таким чином, правопорушнику необхідно сплатити судовий збір в розмірі 665,60 грн. 
Керуючись ст.ст. 23, 33, 36, 40-1, 245, 283-285, 287-291 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя,-
П О С Т А Н О В И В :
Об`єднати в одне провадження справи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1 ст. 172-6 КУпАП (справа №308/519/26 провадження 3/308/206/26) та ч. 1 ст. 172-6 КУпАП (справа №308/513/26 провадження №3/308/202/26) та присвоїти об`єднаному провадженню єдиний унікальний номер справи №308/513/26 (провадження №3/308/202/26).
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП.
У відповідності до ч. 2 ст. 36 КУпАП накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,року народження року народження, адміністративне стягнення у межах санкції передбаченої ч.1 ст. 172-6 КУпАП у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. 
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 665,60 грн.
Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, потерпілим, прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 цього Кодексу, протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.
Строк звернення постанови для виконання три місяці з дня винесення постанови.
Відповідно до ч.1 ст. 307 та ч.2 ст. 308 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. При здійсненні примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу. 

Суддя Ужгородського 
міськрайонного суду         О.В.Фазикош