Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 січня 2026 року       м. Рівне

Справа № 556/2483/25
Провадження № 33/4815/189/26

Суддя Рівненського апеляційного суду – Полюхович О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Володимирецького районного суду Рівненської області від 07 листопада 2025 року, –

ВСТАНОВИВ:

Постановою Володимирецького районного суду Рівненської області від 07 листопада 2025 року ОСОБА_1 піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в прибуток держави в розмірі 170 (сто сімдесят) гривень.
Стягнуто із ОСОБА_1 в користь держави на р/р ГУК у Рівн.обл/Вараська.міс./, UA 378999980333189331000017471, код отримувача ЄДРПОУ 38012494, код класифікації доходів бюджету 24062100, заподіяну шкоду в сумі 3225 (три тисячі двісті двадцять п`ять) гривень 60 копійок.
З матеріалів справи вбачається, що 09.08.2025 року о 15 год. 05 хв. ОСОБА_1 в кварталі 51 Білоозерського природоохоронного науково-дослідного відділення Рівненського природного заповідника в адміністративних межах Вараської ОТГ, запливла гумовим човном з бензиновим двигуном на відстань до 400 метрів, чим порушила правила охорони та використання території та об`єктів природно-заповідного фонду.
За цим фактом відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за ст.91 КУпАП. 
В поданій апеляційній ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Вказує, що вважає постанову суду незаконною та необґрунтованою, оскільки її вина не доведена належними та допустимими доказами, зі змісту протоколу не вбачається складу адміністративного правопорушення, а лише встановлено факт перебування на території природно-заповідного фонду 09.08.2025 року, а також ні в протоколі про адміністративне правопорушення, ні в постанові суду не міститься посилання на нормативно-правові акти із зазначенням конкретних статей, частин та пунктів, якими передбачена заборона чи обмеження використання гумових човнів з бензиновим двигуном на відстані 400 метрів для перебування на території природно-заповідного фонду.
Зазначає, що судом першої інстанції не взято до уваги те, що на території Білоозерського природоохоронного науково-дослідного відділення Рівненського природного заповідника в адміністративних межах Вараської ОТГ встановлено попереджувальні банери, які передбачають заборону рубати дерева, розпалювати вогнища, проїзд, стоянка авто та розставлення наметів і палаток, однак жодної заборони чи попередження про використання гумових човнів з бензиновим двигуном на відстань до 400 метрів не зазначено, крім того жодна зі статей ЗУ «Про природно-заповідний фонд України» та й самі правила охорони та використання території та об`єктів природно-заповідного фонду не передбачають саме таких заборон чи обмежень.
Також просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду.
Відповідно до ст.285 КУпАП, постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.
Постанова відносно ОСОБА_1 винесена 07 листопада 2025 року без її участі (а.с.25).
Копію постанови ОСОБА_1 отримала 14.11.2025 року (а.с.26). 
Апеляційна скарга подана на поштове відділення 18.11.2025 року (а.с.32).
Отже, оскільки строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин, то цей строк слід поновити.
06 січня 2026 року від ОСОБА_1 на електронну пошту суду надійшла заява про розгляд апеляційної скарги без її участі.
Згідно ч.2 ст.268 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст.91 КУпАП, не входять до переліку справ, розгляд яких здійснюються за обов`язкової присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, тому апеляційний суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності ОСОБА_1 ..
Перевіривши матеріали справи, дослідивши мотиви і доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення виходячи з наступного.
Відповідно до ст.1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституціїі законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Згідно з ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
За правилами ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.
Вимогами ст.ст.251, 252 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
За змістом закону підставою для розгляду справи про адміністративне правопорушення та вирішення питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності є протокол про адміністративне правопорушення.
Статтею 256 КУпАП встановлені вимоги щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення. Зокрема, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.
Відповідно до ст.251 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення є джерелом доказів у справі. Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення №18 від 09.08.2025 року, ОСОБА_1 09.08.2025 року о 15:05 год. в кварталі 51 Білоозерського природоохоронного науково-дослідного відділення Рівненського природного заповідника в адміністративних межах Вараської ОТГ, запливла гумовим човном з бензиновим двигуном на відстань до 100 метрів, чим порушила правила охорони та використання території та об`єктів природно-заповідного фонду.
Як вбачається з диспозиції ст.91 КУпАП, передбачено адміністративну відповідальність за здійснення в межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду, їх охоронних зон, а також територій, зарезервованих для наступного заповідання, забороненої господарської та іншої діяльності, порушення інших вимог режиму цих територій та об`єктів, самовільна зміна їх меж, невжиття заходів для попередження і ліквідації негативних наслідків аварій або іншого шкідливого впливу на території та об`єкти природно-заповідного фонду.
Разом з тим, у протоколі про адміністративне правопорушення в порушення ст.256 КУпАП не викладена суть вчиненого ОСОБА_1 правопорушення відповідно до диспозиції ст.91 КУпАП, а також не вказано норми нормативно-правових актів, зокрема їх частини та статті, які, на думку уповноваженої особи природного заповідника порушила ОСОБА_1 .. 
При цьому, норма ст.91 КУпАП є бланкетною, тому при розгляді такої категорії справ необхідно ретельно з`ясовувати і зазначати, у чому саме полягали порушення, норми яких правил, інструкцій інших нормативних актів не додержано.
Крім того згідно протоколу, долученого до матеріалів справи, а також супровідного листа за вих.№341 від 11.08.2025 року, ОСОБА_1 запливла гумовим човном з бензиновим двигуном на відстань до 100 метрів, проте в постанові суду зазначено про здійснення нею запливу на відстань до 400 метрів, що не відповідає суті інкримінованого правопорушення, а також розрахунку заподіяної Рівненському природному заповіднику шкоди.
Таким чином, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять тієї сукупності доказів, яка б усунула обґрунтований сумнів щодо доведеності наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.91 КУпАП, а тому усі сумніви і припущення стосовно наявності в діях останньої складу адміністративного правопорушення повинні бути визнані на її користь.
Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу.
Згідно з приписами ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.
Частиною 1 статті 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Пунктом 1 статті 247 КУпАП регламентовано, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Враховуючи викладене, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, постанова Володимирецького районного суду Рівненської області від 07 листопада 2025 року скасуванню, а провадження по справі закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.6 ЄКПЛ, ст.294 КУпАП, суд, –

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Постанову Володимирецького районного суду Рівненської області від 07 листопада 2025 року відносно ОСОБА_1 скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.91 КУпАП.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя Рівненського апеляційного суду О.І. Полюхович