154/4639/25
1-кп/154/300/26

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.02.2026 Володимирський міський суд Волинської області під головуванням судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Володимирського міського суду Волинської області за засобом відеофіксації кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12025030510000738 від 12.10.2025 по обвинуваченню ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Ковель, Ковельського району, Волинської області, громадянина України, українця, не судимого, з середньою спеціальною освітою, військовослужбовця по мобілізації, діловода речової служби тилу логістики Військової частини НОМЕР_1 , не одруженого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого в АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,
У С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 11.10.2025, близько 21-00год., перебуваючи в кафе «Фемілі», що знаходиться за адресою: Волинська область, м.Володимир, вул.Ковельська, 59, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, керуючись корисливим мотивом та метою таємного викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу, таємно викрав мобільний телефон марки «Apple» моделі «Iphone 12 Pro Max», вартістю 9993,34грн, який знаходився на барній стійці вказаного закладу, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду на вказану суму. 
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчинені інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю, фактичні обставини справи і зібрані по ній докази підтвердив, пояснив, що 11.10.2025 ввечері перебував в кафе «Фемілі», сидів за барною стійкою, на декілька хвилив відходив, а коли повернувся, то побачив там же на барній стійці мобільний телефон чорного кольору, який вирішив привласнити. Поклав його в карман своєї куртки і протягом 15 хвилин вийшов з кафе. Повернувшись в гуртожиток, намагався разблокувати викрадений телефон, коли не вийшло, вимкнув його і поклав назад в карман куртки. Ближче до полуночі приїхали працівники поліції з потерпілим та вилучили в нього викрадений телефон. Усвідомлював що його дії є протиправними, зробив для себе відповідні висновки. На поставлені питання пояснив, що є військовослужбовцем по мобілізації, проходить службу у ВЧ НОМЕР_1 , проживає в гуртожитку. Просив суд суворо не карати, оскільки усвідомив всі свої дії, за що щиро розкаюється в скоєному.
Потерпілий у кримінальному провадженні ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд кримінального провадження за його відсутності. Претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, оскільки шкода відшкодована в добровільному порядку у повному обсязі, шляхом повернення майна, міру покарання просив обрати на розсуд суду.
Суд у порядку ст.325 КПК України вирішив провести судовий розгляд у відсутності потерпілого.
Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні даного кримінального правопорушення визнав повністю, переконавшись у добровільності та істинності його позиції за згодою сторін, у відповідності до ч.3 ст.349 КПК України, суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та вважає можливим обмежити обсяг дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують його особу.
Суд з`ясував правильність розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, з`ясував, чи не має сумнівів в добровільності його позиції, а також роз`яснив обвинуваченому, що він буде позбавлений права оспорювати ці обставини та кваліфікацію інкримінованого правопорушення справи в апеляційному порядку.
При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винуватим.
Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає, що своїми умисними протиправними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому в умовах воєнного стану, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України.
Згідно з вимогами ст.65 КК України суд, призначаючи покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення, перевиховання та попередження вчиненню нових злочинів.
Обираючи міру покарання, суд враховує суспільну небезпеку вчиненого, а саме, що вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України, відповідно до ст.12 Кримінального кодексу України відноситься до тяжких злочинів.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття у вчиненому.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого - відсутні.
Суд враховує особу обвинуваченого, який вперше притягається до кримінальної відповідальності, є військовослужбовцем, за місцем служби характеризується позитивно, як дисциплінована, відповідальна особа, в колективі користується авторитетом, має постійне місце реєстрації та проживання, на обліку в спеціалізований установах міста не перебуває, вину у вчиненому злочині визнавав на протязі всього розгляду справи, не намагався уникнути відповідальності, мав належну процесуальну поведінку.
Так, згідно зі статтями 50, 65 КК особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження вчиненню нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
Відповідно до вимог ст.75 КК якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Загальні засади призначення покарання (ст.65 КК) наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосуванняст.75 КК, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо при призначенні покарання певного виду і розміру, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.
Таким чином, вирішення судом питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання ґрунтується на наведених вище вимогах.
Беручи до уваги дані про особу обвинуваченого, з врахуванням думки сторони публічного обвинувачення та потерпілого, обставину, яка пом`якшує покарання обвинуваченого та відсутність обтяжуючих, а також, той факт, що спричинена потерпілому шкода відшкодована у повному обсязі шляхом повернення майна, та з враховуючи сукупність всіх обставин, які характеризують особу винного, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, приходить до висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, і вважає за необхідне у відповідності до ст.ст.75, 76 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням та з урахуванням положень, передбачених цими статтями, оскільки таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення винного та попередження вчинення ним нових злочинів.
Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.
За вимогами ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ, а також проведення експертизи за дорученням слідчого судді або суду здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються з державного бюджету України. Суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Матеріалами кримінального провадження підтверджено, що під час досудового розслідування для залучення експерта з метою проведення судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/103-25/13690-ТВ від 27.10.2025 витрачено 2228,50грн., які підлягають стягненню з обвинуваченого.
Цивільний позов по справі не заявлявся.
Арешт накладений ухвалою слідчого судді від 15.10.2025 підлягає скасуванню.
Речові докази по справі повинні бути визначені відповідно до ст.100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 368,370,374 КПК України, суд -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до ст. 76 КК України, в період іспитового строку покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: повідомляти командира військової частини або уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи; не виїжджати за межі України без дозволу командира військової частини або без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, періодично з`являтися на реєстрацію до командира військової частини або уповноваженого органу з питань пробації.
Нагляд за ОСОБА_4 доручити командиру військової частини за місцем проходження служби, а у разі звільнення з військової служби - уповноваженому органу з питань пробації за місцем проживання засудженого.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані з проведенням у кримінальному провадженні судової товарознавчої експертизи (№СЕ-19/103-25/13690-ТВ від 27.10.2025) в розмірі 2228,50грн 
Арешт накладений ухвалою слідчого судді 15.10.2025 скасувати.
Речові докази: оптичний диск з відеозаписом з камери відеоспостереження кафе «Фемілі» - зберігати в матеріалах справи; мобільний телефон марки «Apple» моделі «Iphone 12 Pro Max» - вважати повернутим власнику ОСОБА_5 .
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Волинського апеляційного суду через Володимирський міський суд Волинської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_6