Справа № 953/5095/25
н/п 2/953/258/26 
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

15 січня 2026 року

Київський районний суд м. Харкова у складі судді Вітюка Р.В.
за участю секретаря судового засідання Панченко Л.В.,
позивачки – ОСОБА_1 (в режимі ВКЗ)
представника позивачки – Кудін О.М. (адвокат) (в режимі ВКЗ)
розглянув у м. Харкові в порядку позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Виконавчого комітету Чернеччинської сільської ради про позбавлення батьківських прав
УСТАНОВИВ:
Короткий зміст заявлених вимог
ОСОБА_1 (далі – ОСОБА_1 ), в інтересах якої діє адвокат Кудін О.М., звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі – ОСОБА_2 ), в якому просить позбавити ОСОБА_2 батьківських прав стосовно неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .. Судові витрати просила залишити за позивачем.
Позовна заява мотивована таким6
-позивачка перебувала у шлюбі з відповідачем. У шлюбі народилось двоє дітей, а саме: ІНФОРМАЦІЯ_1 син – ОСОБА_3 і ІНФОРМАЦІЯ_2 донька – ОСОБА_4 ;
-спільне життя не склалося. ОСОБА_2 постійно зловживав алкогольними напоями, а потім став приймати наркотичні засобі, на цьому ґрунті траплялися скандали. Відповідач не здатний підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім`ї, піклуватися про побудову сімейних відносин між нами на почуттях взаємної любові, та поваги один до одного;
-з червня 2018 року сторони проживали окремо. 29.07.2020 було розірвано шлюб за рішенням суду;
-з червня 2018 року і до часу подання позову до суду, на протязі 7 років, відповідач повністю самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, повністю нехтує неповнолітніми дітьми, ігнорує інтереси дітей, взагалі не цікавиться як проживають його син та донька, що вони їдять, в чому одягнені, які успіхи в навчанні в школі, яке коло оточення та друзів, не цікавиться станом здоров`я, тощо. 29.07.2020 заочним рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області задоволено позов про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей, а також частково задоволено позов про стягнення аліментів на утримання дружини. Відповідач лише один раз сплатив аліменти, які у нього вирахували примусово за місцем роботи, а потім умисно звільнився з роботи, щоб не платити. На даний момент заборгованість по аліментам більше 300 000 гривень;
-відповідач взагалі не бажає мати нічого спільного з нашою сім`єю і доля ОСОБА_5 та ОСОБА_6 його взагалі не цікавить, тобто самоусунувся від виконання батьківських обов`язків стосовно неповнолітніх дітей, він не бажає брати участь у їх вихованні, спілкуванні, проявляти батьківську турботу, перейматися їх життєвими проблемами. Такі дії тривають вже більше 7 років, тобто досить тривалий час;
-батько не надає жодного дозволу на вчинення юридично значущих дій, як прописка, дозвіл на виїзд за кордон, інше;
-діти постійно проживають з позивачкою, вона займаюся їх навчанням, розвитком, підготовкою в школі, купує всі необхідні речі, одяг, взуття, продукти харчування, інше. У випадку хвороби займається лікуванням, зверненням до лікарів;
-позивачка постійно контактує з педагогами школи, цікавлюсь успіхами в навчанні дітей, їх потребах, сплачує всі кошти для освітніх потреб;
-нормативно обґрунтовує положеннями ст. 141, 150, 155, 157, 164 СК України. також посилається на практику Верховного Суду, зокрема, постанови від 26.01.2022 у справі № 203/3505/19, від 19.02.2025 у справі № 147/277/24, рішення Європейського суду з прав людини від 11.07.2017 у справі "М.С. проти України", заява № 2091/13, від 07.12.2006 у справі "Хант проти України", заява № 31111/04.
Виклад позиції відповідача
Відповідач правом на подачу відзиву не скористався.
Процесуальні дії у справі
Суду ухвалою від 02.06.2025 відкрив загальне позовне провадження у цивільній справі та призначив підготовче судове засідання; залучив до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Відділ "Служба у справах дітей" Чернеччинської сільської ради; зобов`язав надати письмовий висновок щодо позбавлення батьківських прав, встановив учасникам справи строки для реалізації процесуальних прав.
Суд ухвалою від 01.07.2025 замінив третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору з Відділу "Служба у справах дітей" Чернеччинської сільської ради на Виконавчий комітет Чернеччинської сільської ради, зобов`язав останній надати письмовий висновок щодо розв`язання спору в частині позбавлення батьківських прав.
05.08.2025 від органу опіки та піклування надійшов висновок Виконавчого комітету Чернеччинської сільської ради від 31.07.2025, в якому вказано, що на підставі наданих документи і тієї обставини, що з батьком поспілкуватись не вдалось орган об`єктивно підійти до прийняття рішення не може, а тому покладається на розсуд суду.
Суд ухвалою від 23.09.2025 закрив підготовче провадження у справі та призначив її до судового розгляду по суті, задовольнив клопотання представника позивача про виклик свідків, викликав у судове засідання для допиту як свідків: ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , попередив їх про кримінальну відповідальність за статтями 384, 385 КК України.
У судовому засіданні 18.11.2025 був приведений до присяги та допитаний свідок ОСОБА_7 від іншого свідка позивачка відмовилась.
Судовий розгляд відкладався за клопотання представника позивача, зокрема, до 15.01.2025.
18.12.2025 від Виконавчого комітету Чернеччинської сільської ради надійшла заява про розгляд справи без її участі.
14.01.2026 від Виконавчого комітету Чернеччинської сільської ради надійшли додаткові пояснення, до яких долучено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав. У п. 2 поданого висновку вказано визнати таким, що втратило чинність, рішення виконавчого комітету Чернеччинської сільської ради від 31.07.2025 № 213 "Про затвердження висновку органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 батьківських прав відносно малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 " як таке, що не виконане, прийняте передчасно та не відповідає приписам і вимогам чинного законодавства України.
Суд враховує, що такий висновок подано під час розгляду справи по суті, однак предмет судового розгляду стосується забезпечення прав дітей, а тому рішення у справі має відповідати якнайкращим інтересам малолітніх осіб, тому суд вважає за можливе прийняти вказаний висновок до розгляду і враховувати його, ураховуючи також п. 2 вказаного висновку.
У судове засідання 15.01.2026 з`явились позивачка та її представник.
Відповідач та третя особа у судове засідання вкотре не з`явилися. Про дату, час і місце судових засідань повідомлялися своєчасно та належним чином. Третя особа отримувала повістки та ухвали суду в електронному кабінеті, що підтверджується довідками суду. Відповідач повідомлявся шляхом направлення ухвал про відкриття провадження, про закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті та судових повісток на адресу його реєстрації. Поштові повідомлення (на судові засідання 23.09.2025, 18.11.2025 (підготовчі) та 18.12.2025 та 15.01.2026 (по суті)) повернулися з відміткою: "адресат відсутній за вказаною адресою", що згідно зі ст. 128, 272 ЦПК України та усталеною практикою Верховного Суду (постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.12.2018 у справі № 752/11896/17, Верховного Суду від 09.11.2023 у справі № 753/114/22) вважається належним повідомленням. Також суд вживав додаткових заходів повідомлення відповідача шляхом розміщення оголошень про виклик особи до суду. Відзиву на позовну заяву відповідач не подав. Жодних заяв та клопотань щодо неможливості участі та розгляду справи не подав.
Позивачка та її представник вважали за можливе здійснювати розгляд у відсутність відповідача та третьої особи, також вказали, що не заперечують проти заочного розгляду справи.
Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Суд, ураховуючи належне повідомлення усіх учасників справи, позицію позивачки та її представника дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності інших учасників справи. Також, ураховуючи позицію представниці позивача, відсутність відзиву на позов, неявку відповідача (на жодне з восьми засідань), суд дійшов висновку про можливість заочного розгляду відповідно до статей 223, 280, 281 ЦПК України, про що постановив усну ухвалу із занесенням до протоколу судового засідання.
Позивачка та її представник у судовому засіданні повністю підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити.
Фактичні обставини, встановлені судом
04.02.2011 ОСОБА_2 та ОСОБА_9 одружились, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 .
ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_3 , про що 20.08.2011 складено відповідний актовий запис № 3118 у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харків Харківського міського управління юстиції. Батьками дитини записані: ОСОБА_10 та ОСОБА_1 , що підтверджується копіє свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 .
ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась ОСОБА_4 , про що 29.09.2018 складено відповідний актовий запис № 4547 у Харківському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області. Батьками дитини записані: ОСОБА_10 та ОСОБА_1 , що підтверджується копіє свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 .
29.07.2020 Охтирський міськрайонний суд Сумської області заочним рішенням у справі № 583/2114/20 розірвав шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 04.02.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції.
29.07.2020 Охтирський міськрайонний суд Сумської області заочним рішенням у справі № 583/2148/20 стягнув з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, починаючи стягнення з 16.06.2020.
29.07.2020 Охтирський міськрайонний суд Сумської області заочним рішенням у справі № 583/2149/20 стягнув з ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_1 аліменти в розмірі 1/6 частини від усіх видів доходів до досягнення дитиною ОСОБА_4 трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 , починаючи стягнення з 16.06.2020.
17.06.2023 ОСОБА_11 та ОСОБА_1 одружились, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 .
Відповідно до копії довідки Київського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові від 15.05.2025 № 69774 ОСОБА_1 не отримувала аліментів з ОСОБА_2 , за період з 01.09.2020 до 15.05.2025 згідно з виконавчим листом № 583/214/20 про стягнення аліментів на утримання дітей.
Згідно з копією розрахунку старшого державного виконавця від 19.05.2025 заборгованість ОСОБА_2 зі сплати аліментів за виконавчим листом № 583/214/20 станом на 19.05.2025 складає 231 887,47 грн.
Відповідно до довідки Іванівської дослідницько-селекційної станції інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук України від 13.05.2025 ОСОБА_1 працює бухгалтером у вказаній установі, її дохід з 01.05.2024 до 30.04.2025 складає 166 366,32 грн.
Згідно з виробничою характеристикою директора та головного бухгалтера ІДСС ОСОБА_1 , працює бухгалтером а Іванівській дослідно-селекційній станції з жовтня 2021 року. До роботи ставиться старанно, сумлінно, постійно підвищує свій професійний рівень, легко навчається, доручення виконує вчасно та якісно, користується повагою та авторитетом у колективі.
Відповідно до довідки старости Сонячненського старостівського округу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 знаходяться на утриманні матері – ОСОБА_1 , батьк – ОСОБА_2 участь у вихованні та утриманні дітей не приймає.
Згідно з характеристиками Сонячненського ліцею стосовно дітей ОСОБА_12 зарекомендував себе, як старанний учень, має добрий загальний розвиток, відвідує спортивні секції з футболу, волейболу, кікбоксингу, веселий, товариський, врівноважений, самостійний, підтримує дружні стосунки з багатьма учнями ліцею; ОСОБА_13 зарекомендувала себе, як старанна, дисциплінована учениця, мова виразна, думки висловлює чітко, володіє навчальним матеріалом, під час навчання старається, має багато друзів, стосунки з однокласниками дружні, доброзичливі.
Відповідно до висновку виконавчого комітету Чернеччинської сільської ради від 02.01.2026, затвердженого рішенням виконавчого комітету Чернеччинської сільської ради № 3, із врахуванням правового регулювання позбавлення батьківських прав та таких фактів як умисне ухилення ОСОБА_2 від виконання батьківських обов`язків відносно своїх дітей, що підтверджується зібраними матеріалами та розглянутими органом опіки та піклування, а також те, що позбавлення батька батьківських прав відповідатиме інтересам дітей, оскільки вони проживають та виховуються у стійкому сімейному середовищі нової сім`ї матері, які створили належні умови для фізичного й духовного розвитку дитини, орган опіки та піклування Чернеччинської сільської ради, будучи на стороні захисту прав дітей вважає за доцільне позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .
Орган опіки та піклування вказує у висновку, що з 2018 року мати – ОСОБА_1 разом з дітьми переїхала в с. Сонячне. З її слів з того часу чоловік жодного разу не виявив бажання спілкуватися з дітьми, не відвідував їх, не цікавився їхнім життям, не вітав зі святами та з днем народження, не дарував подарунків. У ході обстеження житлово-побутових умов проживання та оцінки потреб сім`ї, умови проживання для дітей задовільні, відповідають санітарно-гігієнічним та матеріально-побутовим вимогам, придатні для виховання і їх розвитку. Діти систематично відвідують заклади освіти, медичний догляд лежить на матері ОСОБА_1 . На усі можливі встановлені зв`язки з батьком, ОСОБА_2 не реагував (телефонні дзвінки, листування). На засідання комісій чи пропозицію викласти свою думку з цього приводу ОСОБА_2 не відреагував жодним чином. Відділом "Служба у справах дітей" Чернеччинської сільської ради було надіслано запит до Служби у справах дітей по Київському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради щодо надання відомостей про громадянина ОСОБА_2 , проведення обстеження його умов проживання та відібрання письмового пояснення щодо ставлення до позбавлення його батьківських прав. 25.12.2025 надійшла відповідь із зазначенням, що громадянин ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , з метою обстеження житлово-побутових умов проживання та відібрання письмового пояснення співробітниками ССД по Київському району неодноразово було здійснено вихід за вказаною адресою, але двері ніхто не відчиняє, на залишені повідомлення щодо необхідності зв`язатися із співробітниками ССД по Київському району з наданням контактного номеру телефону, ніхто не відгукнувся, відомі контактні номери телефонів як громадянина ОСОБА_2 так і його матері, не активні. Враховуючи зазначені вище обставини, ССД по Київському району не може надати ні акт обстеження житлово-побутових умов проживання громадянина ОСОБА_2 ні його пояснення стосовно участі в житті дітей та відношення до позбавлення батьківських прав. На підставі, того, що батько дітей ОСОБА_2 жодного разу не з`являвся і не проявляв цікавість щодо дітей як особисто так і через заклади освіти, медицини; не цікавився життям дітей навіть під час розгляду цього питання органом опіки та піклування; не підтримує ніяким чином зв`язок ні з дітьми, ні з їх матір`ю та з жодною із служб в справах дітей; ухиляється від матеріального забезпечення дітей та має заборгованість зі сплати аліментів, можна зробити висновок, що ОСОБА_2 умисно ухиляється від виконання батьківських обов`язків.
Допитана в судовому засіданні ОСОБА_7 , яка є сусідкою позивачки, повідомила, що позивачка проживає з нею по сусідству. З моменту народження другої дитини (доньки) відповідач ( ОСОБА_2 ) майже не з`являвся вдома, а коли з`являвся, то перебував у стані алкогольного та наркотичного сп`яніння. За дітьми не доглядав та не приділяє необхідної уваги.
Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права
Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Захист інтересів дитини знаходиться в одній площині поряд із такими фундаментальними правовими цінностями, як життя, здоров`я, свобода, безпека, справедливість. Захист інтересів дитини, її виховання обома батьками є запорукою становлення сильної держави, правового суспільства, оскільки зростаючи дитина перетворюється на правового партнера дорослих членів суспільства.
Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.
У частині першій статті 9 зазначеної Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і потрібно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.
Забезпечення найкращих інтересів дитини – це дії та рішення, що спрямовані на задоволення індивідуальних потреб дитини відповідно до її віку, статі, стану здоров`я, особливостей розвитку, життєвого досвіду, родинної, культурної та етнічної належності та враховують думку дитини, якщо вона досягла такого віку і рівня розвитку, що може її висловити (абзац четвертий частини першої статті 1 Закону України "Про охорону дитинства").
Частиною першою статті 8 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України "Про охорону дитинства").
Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини (стаття 141 СК України).
Обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини визначені статтею 150 СК України.
Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності (частина перша статті 155 СК України).
Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист (частини дев`ята-десята статті 7 СК України).
Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти.
Верховний Суд у постанові від 23.10.2024 у справі № 361/2014/22 зробив висновок, що тлумачення змісту пункту 2 частини першої статті 164 СК України дає змогу зробити висновок, що ухилення від виконання обов`язків щодо виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення й розвитку; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до дитини та її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти тощо.
Позбавлення батьківських прав є винятковим заходом, який тягне за собою істотні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.
Європейський суд з прав людини (далі – ЄСПЛ) у справі "Хант проти України" від 07.12.2006 року (заява № 31111/04) наголошував, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграфи 57, 58).
ЄСПЛ також зауважив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (пункт 100 рішення ЄСПЛ від 16.07.2015 у справі "Мамчур проти України", заява № 10383/09, рішення ЄСПЛ від 11.07.2017 у справі "М. С. проти України", заява № 2091/13).
Рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання. Попри це в першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків.
Наведене узгоджується з висновками щодо врахування найкращих інтересів дитини при розгляді справ, які стосуються прав дітей, сформульованими Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 17.10.2018 у справі № 402/428/16-ц та Верховним Судом у постановах: від 02.12.2020 у справі № 180/1954/19, від 13.11.2020 у справі № 760/6835/18, від 09.11.2020 у справі № 753/9433/17, від 02.11.2020 у справі № 552/2947/19, від 13.03.2019 у справі № 631/2406/15-ц та у постанові від 24.04.2019 у справі № 300/908/17.
Суд у справі, що розглядається виходить з такого:
- шлюб між сторонами у справі розірвано, тобто сімейні відносини між позивачкою та відповідачем припинено. Позивачка уклала шлюб з іншим партнером;
- з відповідача у судовому порядку стягнено аліменти, які він у добровільному порядку не сплачує. У відповідача утворилась заборгованість зі сплати аліментів з вересня 2020 до квітня 2025 року (майже п`ять років). Тобто відповідач не виконує покладений на нього обов`язок з утримання, матеріального забезпечення дітей;
- висновок органу опіки та піклування та встановлені у ньому обставини, згідно з яким орган опіки встановлено доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Встановлено невиконання батьком своїх обов`язків протягом тривалого часу. Відсутність інтересу батька (усі можливі встановлені зв`язки з батьком, ОСОБА_2 не реагував (телефонні дзвінки, листування), на засідання комісій чи пропозицію викласти свою думку з цього приводу не відреагував, за місцем проживання поспілкуватись з ним теж не вдалось відповідним органом опіки);
- позивачка перебуває з дітьми в Україні, вказує, що не перешкоджає контактам батька з дітьми, однак відповідач не вчиняє жодних дій для цього;
- поведінку відповідача під час судового розгляду, який жодного разу не з`явився у судове засідання, не подав жодної заяви (по суті, з процесуальних питань) щодо свого ставлення до порушеного питання та стосовно дітей, що також вказує на відсутність інтересу відповідача до батьківства та обов`язків і прав пов`язаних з цим;
- докази на підтвердження вчинення дій, які б вказували на бажання відповідача брати участь у вихованні та розвитку дітей, відповідач не надав, а матеріали справи не містять;
- позитивні характеристики позивачки та дітей, наявність відомостей щодо матеріального доходу.
При цьому суд також враховує висновок органу опіки та піклування у цій справі, яким констатовано доцільність позбавлення батьківських прав відповідача, що відповідатиме інтересам дітей.
За таких обставин, суд, ураховуючи усталену практику Верховного Суду та сталі висновки Європейського суду з прав людини з цього питання, вважає, що позивачка довела в порядку, передбаченому частиною першою статті 81 ЦПК України, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків, а саме: не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини; не спілкується з дітьми для їх нормального самоусвідомлення й розвитку; не забезпечує культурного та духовного розвитку; не виявляє жодного інтересу до дітей та їх внутрішнього світу. Тобто у даному випадку суд констатує, що сім`я виявляється непридатною для забезпечення розвитку дітей (з боку відповідача) і у якнайкращих інтересах дітей, які є головними у цьому питанні (рівність та інтерес батьків є похідним від зазначеного) буде забезпечення їх розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі шляхом позбавлення відповідача батьківських прав.
Висновки за результатами розгляду заяви
Отже, позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав підлягають задоволенню.
Судовий витрати
Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, та, враховую прохання у позові залишити їх за позивачем залишає їх за останньою.
Керуючись ст. 2, 4, 12, 13, 49, 141, 263 – 265, 354, 355 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
1. Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Виконавчого комітету Чернеччинської сільської ради про позбавлення батьківських прав задовольнити.
2. Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_5 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) батьківських прав щодо його малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
3. Судові витрати (судовий збір) залишити за позивачкою.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача (стаття 285 ЦПК України), яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Відповідач має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Відповідач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом, лише у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повне судове рішення складено 19.01.2026.

Суддя           Роман ВІТЮК