ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ 
АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2026 року	м. Одеса	Справа № 916/1857/25	
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Аленіна О.Ю.
суддів: Богатиря К.В., Філінюка І.Г.
при секретарі судового засідання: Герасименко Ю.С.

Представники учасників справи у судове засідання не з`явились 

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу
Фізичної особи-підприємця Грабівської Віти Миколаївни
на рішення Господарського суду Одеської області від 29.09.2025 (повний текст складено та підписано 29.09.2025, суддя Пінтеліна Т.Г.)
у справі №916/1857/25
за позовом Фізичної особи-підприємця Грабівської Віти Миколаївни
до Спільного підприємства "Контакт" (Товариства з обмеженою відповідальністю) в особі філії "Контакт-2" Спільного підприємства "Контакт"
про зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ
Фізична особа-підприємець Грабівська Віта Миколаївна звернулась до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Спільного підприємства "Контакт" (Товариства з обмеженою відповідальністю) в особі філії "Контакт-2" Спільного підприємства "Контакт" в якій просила суд:
- Замінити поставлений ФОП Грабівській Віті Миколаївні товар неналежної якості - фризер для м`якого морозива (артикул 3380001, модель ОР-130, серійний номер 1623042062а4, фірма - виробник Ocean Power) на інший аналогічний товар належної якості - фризер для м`якого морозива Oceanpower OP 130.
Позов обґрунтований тим, що після встановлення придбаного у відповідача обладнання, позивачем виявлена його неправильна робота.
Рішенням Господарського суду Одеської області від 29.09.2025 по справі №916/1857/25 у задоволенні позову відмовлено повністю.
В мотивах оскаржуваного рішення суд першої інстанції зазначив, що позивач не надав належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що поставлений йому товар Фризер для м`якого морозива є неякісним товаром, не відповідає технічним умовам, паспортним технічним характеристикам тощо.
Щодо наданого позивачем Висновку про технологічний стан обладнання сервісного центру, місцевий господарський суд зазначив, що він не є висновком експерта у розумінні ст.ст.98-101 ГПК України, а тому не приймається до уваги.
Не погодившись із вказаними рішеннями до Південно-західного апеляційного господарського суду звернувся позивач з апеляційною скаргою в якій просить скасувати рішення Господарського суду Одеської області від 29.09.2025 по справі №916/1857/25 та ухвалити нове рішення, яким:
- замінити поставлений ФОП Грабівській Віті Миколаївні товар неналежної якості - фризер для м`якого морозива (артикул 3380001, модель ОР-130, серійний номер 1623042062а4, фірма - виробник Ocean Power) на інший аналогічний товар належної якості - фризер для м`якого морозива Oceanpower OP 130.
Свої вимоги скаржник обґрунтовує тим, що оскаржуване рішення є незаконним та необґрунтованим, при його прийнятті судом першої інстанції було неправильно застосовані норми матеріального права, виходячи з наступного:
- судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні зроблено висновки стосовно позивача з іншою назвою;
- всупереч обов`язку доказування, відповідач, який гарантував якість товару, не надав належних та допустимих доказів, які б підтверджували наявність підстав для звільнення від відповідальності за виявлені недоліки товару, зокрема порушення позивачем правил експлуатації товару, а тому відповідач зобов`язаний здійснити заміну товару на вимогу покупця;
- відповідач відповідає за недоліки товару, на який встановлений гарантійний термін.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 04.11.2025 відкрито апеляційне провадження у цій справи та призначено справу до розгляду на 17.12.2025.
До суду апеляційної інстанції надійшов відзив на апеляційну в якому відповідач просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін. 
В обґрунтування своїх заперечень відповідач зазначає, що некоректна назва позивача у оскаржуваному рішенні є однією технічною помилкою, в решті частині тексту вказана коректна назва позивача, в тому числі і в резолютивній частині рішення.
Відповідач також зазначає, що в межах Гарантійного строку за зверненням позивача обладнання було прийнято на діагностику за результатами проведення якої було складено Акт виконаних робіт, за висновками якого, проблем у роботі обладнання - не було виявлено. Тобто, позивачем було виконано гарантійні зобов`язання передбачені Договором та чинним законодавством України в повному обсязі.
Щодо наданого позивачем Висновку, відповідач вважає, що він не є висновком експерта у розумінні ст.ст.98-101 ГПК України.
У зв`язку з оголошенням у м.Одесі повітряної тривоги та необхідністю перебування працівників та відвідувачів суду в укритті, а також обмеження доступу до приміщення суду представників учасників справи, судове засідання по справі №916/1857/25 призначене на 17.12.2025 не відбулось.
Ухвалою суду від 18.12.2025 повідомлено учасників справи №916/1857/25 про те, що наступне судове засідання з розгляду апеляційної скарги Фізичної особи-підприємця Грабівської Віти Миколаївни на рішення Господарського суду Одеської області від 29.09.2025 відбудеться – 28.01.2026.
Представники учасників справи своїм правом на участь у судовому засіданні, яке відбулось 28.01.2026 не скористались, про час, дату та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.
Відповідно до ст. 240 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови. 
Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи на предмет їх юридичної оцінки господарським судом Одеської області та проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до приписів ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Як вбачається з наявних матеріалів справи, 20.03.2024 між Спільним підприємством "Контакт" (Товариства з обмеженою відповідальністю) в особі філії "Контакт-2" Спільного підприємства "Контакт" (постачальник) та Фізичною особою-підприємцем Грабівською Вітою Миколаївною було укладено Договір поставки № 184-03/24 за умовами п.1.1. якого в порядку, та на умовах, визначених договором, Постачальник зобов`язався продати (передати у власність) Покупцеві, а Покупець купити (прийняти та оплатити) обладнання та інвентар (далі - Обладнання), кількість, асортимент та технічні характеристики якого вказані у рахунках-фактурах та видаткових накладних.
За умовами п. 4.1. Договору постачальник зобов`язується поставити обладнання покупцеві в термін 7 днів, при цьому перед поставкою постачальник додатково погоджує дату поставки з покупцем. Датою поставки вважається дата оформлення сторонами, відповідно до чинного законодавства, видаткової накладної (п.4.3. Договору).
У відповідності до п. 5.1. Договору якість поставляємого обладнання відповідає всім технічним вимогам, які пред`являються до даної категорії обладнання.
Згідно з п.6.1. Договору гарантійний термін на обладнання, яке поставляється за цим Договором, становить 12 місяців з дня поставки обладнання покупцю.
У відповідності до рахунку-фактури № СФ-0002314 від 20.03.2024, видаткової накладної № PH-0000354 від 26.03.2024 та гарантійного талону від 26.03.2024 з постачальник поставив, а покупець отримав товар - Фризер для м`ягкого морозива (артикул 33 80001, модель ОР-130, серійний номер 1623042062а4, фірма - виробник Ocean Power), загальною вартістю 149500 грн, в тому числі ПДВ 24916,67 грн.
Відповідно до платіжної інструкції № 1 від 21.03.2024 ФОП Грабівською В.М. було сплачено на користь відповідача 149500,00 грн з призначенням платежу: “Оплата зг. Рах. №2314 від 20.03.2024 фризер для м`якого морозива т.ч. ПДВ 24916,87”.
Як стверджує позивач, після встановлення цього обладнання в місці продажі покупцем з`ясовано неправильна робота обладнання, про що було повідомлено постачальника та направлено обладнання постачальнику для з`ясування причини невірної роботи обладнання. 
Актом прийомки виконаних робіт (початок проведення робіт 27.05.2024, закінчення 07.06.2024) постачальник зазначив, що діагностика робочих параметрів фризера проблеми у роботі обладнання не виявила.
Однак, за твердженням позивача, після перевірки та діагностики постачальником обладнання в місці продажу, ним було знову з`ясовано, що обладнання працює неправильно.
З огляду на таке, як стверджує позивач, він звернувся до відповідних фахівців, які надали висновок про технологічний стан обладнання.
Так, відповідно до висновку сервісного центру Horeca Service TOВ «Алексконкорд» № 00198 від 28.08.2024 щодо тестування фризера Oceanpower OP130: «Апарат працює з порушенням технологічного циклу і потребує діагностики та наступного сервісного обслуговування, для відновлення правильних параметрів технологічного процесу».
У висновку зазначається, що фризер працює з порушенням технологічного процесу, та що робота в такому режимі протирічить задачі, яку повинен виконувати фризер, а саме видавати 400 порцій в годину, в той час як враховуючи час приготування від 3 хв. після кожної порції та фризер буде постійно працювати уже при 20 - ти порціях за годину.
На підставі наведеного, позивач вважає, що відповідач має замінити поставлений товар неналежної якості, а саме фризер для м`ягкого морозива (артикул 3380001, модель ОР-130, серійний номер 1623042062a4, фірма - виробник Ocean Power) на інший аналогічний товар належної якості - фризер для м`ягкого морозива Осеanpower OP 130.
Приймаючи оскаржуване рішення місцевий господарський суд дійшов висновку про необґрунтованість заявлених позовних вимог та відмовив у їх задоволенні. 
Колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду дослідивши наявні матеріали справи, доводи та вимог сторін дійшла наступних висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 265 ГК України (в редакції чинній станом на час виникнення спірних правовідносин) за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. 
Згідно з ч. 1 ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України). 
Так, відповідно до ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Відповідно до положень статті 662 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.
Згідно з ч. ч. 1, 2 та 4 ст. 673 ЦК України продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. У разі відсутності в договорі купівлі-продажу умов щодо якості товару, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, придатний для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується. Якщо продавець при укладенні договору купівлі-продажу був повідомлений покупцем про конкретну мету придбання товару, продавець повинен передати покупцеві товар, придатний для використання відповідно до цієї мети. Якщо законом встановлено вимоги щодо якості товару, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, який відповідає цим вимогам.
Відповідно до ч. 1 ст. 678 ЦК України покупець, якому переданий товар неналежної якості, має право, незалежно від можливості використання товару за призначенням, вимагати від продавця за своїм вибором: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару. 
У разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов`язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з`явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором: 1) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару.
Як вже було вказано вище та не заперечується сторонами, на виконання умов укладеного договору поставки відповідачем було поставлено, а позивачем отримано товар - Фризер для м`ягкого морозива (артикул 33 80001, модель ОР-130, серійний номер 1623042062а4, фірма - виробник Ocean Power), загальною вартістю 149500 грн., в тому числі ПДВ 24916,67 грн.
В той же час, позивач із посиланням на висновок сервісного центру Horeca Service TOВ «Алексконкорд» № 00198 від 28.08.2024 щодо тестування фризера Oceanpower OP130 зазначив, що поставлений позивачем товар працює неправильно, а саме фризер працює з порушенням технологічного процесу, та робота в такому режимі протирічить задачі, яку повинен виконувати фризер, а саме видавати 400 порцій в годину, в той час як враховуючи час приготування від 3 хв. після кожної порції та фризер буде постійно працювати уже при 20 - ти порціях за годину.
Відповідно до частини 1, 3 - 7 статті 268 ГК України (в редакції чинній станом на час виникнення спірних правовідносин) якість товарів, що поставляються, повинна відповідати стандартам, технічним умовам, іншій технічній документації, яка встановлює вимоги до їх якості, або зразкам (еталонам), якщо сторони не визначать у договорі більш високі вимоги до якості товарів. У разі відсутності в договорі умов щодо якості товарів остання визначається відповідно до мети договору або до звичайного рівня якості для предмета договору чи загальних критеріїв якості. 
Згідно з ч. 6-7 ст. 269 ГК України (в редакції чинній станом на час виникнення спірних правовідносин) постачальник (виробник) зобов`язаний за свій рахунок усунути дефекти виробу, виявлені протягом гарантійного строку, або замінити товари, якщо не доведе, що дефекти виникли внаслідок порушення покупцем (споживачем) правил експлуатації або зберігання виробу. У разі усунення дефектів у виробі, на який встановлено гарантійний строк експлуатації, цей строк продовжується на час, протягом якого він не використовувався через дефект, а при заміні виробу гарантійний строк обчислюється заново від дня заміни. 
В той же час, колегія суддів зазначає, що ані умови укладеного між сторонами договору, ані додатки до нього не містять жодних технічних характеристик, стандартів, технічних умов, іншої технічної документації, яка б встановлювала вимоги щодо роботи та технологічного процесу поставленого товару, а саме Фризера для м`ягкого морозива (артикул 33 80001, модель ОР-130, серійний номер 1623042062а4). Зокрема, але не виключно, кількість порцій морозива за годину, час приготування, час простою тощо. 
Відповідно, відсутність таких документів виключає можливість надання оцінку не(належній) роботі поставленого за договором товару.
Згідно з п.6.1 Договору, гарантійний термін на Обладнання становить 12 місяців з дня поставки Обладнання Покупцю.
Наявні матеріали справи свідчать про те, що відповідач в межах гарантійного строку прийняв товар від позивача для з`ясування причини невірної роботи обладнання. 
За результатами проведеної перевірки відповідачем складено Актом виконаних робіт від 07 червня 2024 року у відповідності до якого проблем у роботі Обладнання - не було виявлено.
Колегія суддів зазначає, що статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. 
За змістом статей 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Відповідно до приписів статей 76 - 78 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. 
Однак, у даному випадку позивачем не надано, а наявні матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів на підтвердження того, що поставлений відповідачем товар - Фризер для м`ягкого морозива (артикул 33 80001, модель ОР-130, серійний номер 1623042062а4) не відповідає будь-яким стандартам, технічним умовам, іншій технічній документації, яка встановлює вимоги до його якості.
Щодо посилання позивача на висновок сервісного центру Horeca Service TOВ «Алексконкорд» № 00198 від 28.08.2024 щодо тестування фризера Oceanpower OP130, то як вірно було встановлено місцевим господарським судом, такий висновок не є належним та допустимим доказом по справі. 
Відповідно до ч. 3 ст. 98 ГПК України, висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. Згідно з ч. 4 цієї ж статті висновок експерта викладається у письмовій формі і приєднується до справи. 
Частиною першою ст. 101 ГПК України передбачено, що учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. Згідно з ч. 5 ст. 101 ГПК України, у висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.
За змістом ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судову експертизу» судово-експертну діяльність здійснюють державні спеціалізовані установи, їх територіальні філії, експертні установи комунальної форми власності, а також судові експерти, які не є працівниками зазначених установ, та інші фахівці (експерти) з відповідних галузей знань у порядку та на умовах, визначених цим Законом.
Відповідно до ч. 1 - 2 ст. 98 ГПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.
Згідно з частинами 6, 7 статті 98 ГПК України у висновку експерта повинно бути зазначено: коли, де, ким (прізвище, ім`я, по батькові, освіта, спеціальність, а також, за наявності, свідоцтво про присвоєння кваліфікації судового експерта, стаж експертної роботи, науковий ступінь, вчене звання, посада експерта), на якій підставі була проведена експертиза, хто був присутній при проведенні експертизи, питання, що були поставлені експертові, які матеріали експерт використав. Інші вимоги до висновку експерта можуть бути встановлені законодавством. У висновку експерта має бути зазначено, що він попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а у випадку призначення експертизи судом, також про відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.
В той же час, наданий позивачем висновок про технологічний стан обладнання сервісного центру Ногеса - Service ТОВ «Алексконкорд» № 00198 від 28.08.2024 не відповідає вищенаведеним вимогам чинного процесуального законодавства, а тому не може вважатись висновком експерта у розумінні ст.ст.98-101 ГПК України.
Також, судова колегія зауважує, що позивач у відповідності до приписів чинного процесуального законодавства не був позбавлений можливості наданий висновок експерта виготовлений на його замовлення або звернутись до суду із клопотанням про призначення судової експертизи, однак як свідчать наявні матеріли справи, своїм правом він не скористався. 
Відповідно, твердження скаржника про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права під час прийняття оскаржуваного рішення не знайшли свого підтвердження, що зумовлює прийняття рішення про відмову у задоволенні апеляційної скарги та залишення оскаржуваного рішення без змін.
Згідно з статтею 17 Закону України “Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини” суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Європейський суд з прав людини в рішенні у справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").
Тому інші доводи скаржника, що викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів не бере до уваги, оскільки вони висновків суду не спростовують та з урахуванням всіх обставин даної справи, встановлених судом, не впливають на правильність вирішення спору по суті та остаточний висновок. 
Статтею 276 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Відтак, колегія суддів вважає, що наведені скаржником порушення допущені судом першої інстанції не знайшли свого підтвердження, а тому підстави для скасування рішення Господарського суду Одеської області від 29.09.2025 відсутні, що зумовлює залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваного рішення без змін. 
Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за апеляційний перегляд судового рішення покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:

Рішення Господарського суду Одеської області від 29.09.2025 по справі №916/1857/25 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Постанова, згідно ст. 284 ГПК України, набуває законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного суду у випадках передбачених Господарським процесуальним кодексом України.
Повний текст постанови складено та підписано 02.02.2026.

Головуючий суддя Аленін О.Ю.

Суддя Богатир К.В.

Суддя Філінюк І.Г.