06.01.2026 Справа № 756/9759/25

Справа №756/9759/25
Провадження №3/756/13/26
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
06 січня 2026 року суддя Оболонського районного суду м. Києва Тиха О.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , громадянки України, яка не працює, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ; проживає за адресою: АДРЕСА_2 , 
за ч. 2 ст. 51 КУпАП,
В С Т А Н О В И В :
19.06.2025 о 13 год. 00 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи в магазині «Zara», розташованому за адресою: м. Київ, пр. Оболонський, 1-Б, здійснила дрібну викрадення чужого майна шляхом крадіжки сорочки вартістю 1 056,09 грн. (без ПДВ), чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 51 КУпАП.
ОСОБА_1 в судове засідання на неодноразові виклики до суду не з`явилася з невідомих суду причин, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку, приводом не доставлена. Будучи обізнаною про складання щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення, не вжила заходів для явки до суду, не подала письмових заперечень проти протоколу, тому суд вважає, що наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи. У той же час, у протоколі про адміністративне правопорушення надаоа пояснення про те, що сорочку взяла у примірочній магазину, яка висіла на гачку. 
Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод (далі - Конвенція), встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Ратифікуючи Конвенцію, Україна взяла на себе обов`язки гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.
Поняття справедливого судового розгляду передбачає можливість для особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, бути присутнім на засіданні. Ця можливість випливає із об`єкта і цілі ст. 6 ЄСПЛ, оскільки здійснення прав, гарантованих ст. 6 Конвенції, передбачає можливість вказаної особи бути вислуханою, а також необхідність перевірити точність її тверджень і співставити їх з матеріалами судової справи.
Разом з тим, керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суд виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції в праві встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентним є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року. У вказаному Рішенні зазначено, що право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.
З аналізу зазначених норм Конвенції та практики ЄСПЛ вбачається, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом та потребою з боку держави регулювання доступу до суду.
Отже, обставини неявки у судові засідання ОСОБА_1 , якій було відомо про складання стосовно неї протоколу про адміністративне правопорушення та направлення складених матеріалів до суду, дають підстави стверджувати про неналежне здійснення нею своїх процесуальних прав і виконання процесуальних обов`язків.
За зазначених обставин, суд вважає, що можливим розглянути справу на підставі матеріалів, які маються у справі.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, приходить наступного.
Частиною 2 статті 51 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Факт адміністративного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 219526 від 19.06.2025, який містить також письмові пояснення ОСОБА_1 ; заявою представника магазину «Zara»; довідкою про вартість товару, наданою ТОВ «ІНДІТЕКС УКРАЇНА»; актом проведеної інвентаризації від 19.06.2025; електронним рапортом ЄО № 41145 від 19.06.2025.
Таким чином, суд дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 51 КУпАП, його винуватість доведена і підтверджується всією сукупністю доказів по справі.
Разом з тим, згідно з п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі закінчення на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП. 
Відповідно до ч.4 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 51, 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.
Як вбачається з протоколу про адміністративні правопорушення серії ВАБ № 219526 від 19.06.2025, правопорушення було вчинено 19.06.2025 та виявлено того ж дня, тобто з моменту його вчинення та виявлення минуло більш ніж шість місяців, у зв`язку з чим суд прийшов до висновку про закриття провадження по справі на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строку накладення адміністративного стягнення.
Керуючись ст. 38, ч.2 ст. 51, 251, 280, 283, 284 КУпАП, суддя
ПОСТАНОВИВ:
Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 51 КУпАП закрити у зв`язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення.
Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її постановлення.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя О.О. Тиха