ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2026 року	Справа № 495/581/26	
 	Номер провадження 1-кп/495/243/2026	

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Білгороді-Дністровському кримінальне провадження №12025162250000942, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.11.2025, за обвинуваченням:
ОСОБА_2 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки села Городнє Болградського району Одеської області, що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , заміжньої, неповнолітніх дітей на утриманні не має, із середньою освітою, фізичної особи-підприємця, не депутата, раніше не судимої,
у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, 

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:
секретар судового засідання ОСОБА_3 ,
прокурор ОСОБА_4 ,
обвинувачена ОСОБА_2 ,

УСТАНОВИВ:

1. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
Шрестха ОСОБА_5 , перебуваючи 24.11.2025 приблизно о 15 годині 46 хвилин на пропускному пункті «Паланка-Маяки-Удобне», а саме в службовому кабінеті начальника 1-ї групи УПК 25 Прикордонного загону ДПС України   ОСОБА_6 , з метою вирішення питання безперешкодного в`їзду на територію України своєї знайомої громадянки Грузії ОСОБА_7 , достовірно розуміючи, що майстер-сержант ОСОБА_8 є службовою особою відділення інспекторів прикордонної служби, перебуває у прикордонному наряді, а також в силу займаної посади здійснює перевірку документів, які дозволяють в`їзд на територію України, достовірно знаючи про кримінальну відповідальність за надання неправомірної вигоди службовій особі, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, надала  ОСОБА_8 неправомірну вигоду у розмірі 200 доларів США (відповідно до офіційних даних НБУ станом на 24.11.2025 становило 8 438 гривень), за сприяння безперешкодному перетину громадянкою Грузії ОСОБА_9 державного кордону України
Таким чином, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 вчинила усі дії направлені на надання службовій особі неправомірної вигоди за вчинення службовою особою в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданої їй службового становища.
2. Частина статті закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.
Такими діями  ОСОБА_2 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 369 КК України, що полягає в наданні службовій особі неправомірної вигоди за вчинення службовою особою в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданої їй службового становища.
3. Оцінка доказів.
Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив сторонам вимоги ч.3 ст. 349 КПК України і наслідки обмеження обсягу доказів, визнав недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченої  ОСОБА_2 відносно фактичних обставин справи, оскільки вони ніким не оспорюються, дослідженням тільки доказів, які характеризують особу обвинуваченої, стосуються долі речових доказів, заходів забезпечення кримінального провадження.
Так, обвинувачена  ОСОБА_2 та прокурор погодилися з тим, щоб судовий розгляд обмежився вищезазначеним порядком. Шрестха  ОСОБА_5 було роз`яснено, що в даному випадку вона позбавляється права оскаржувати в апеляційному порядку фактичні обставини кримінального правопорушення.
Не оспорюючи фактичні обставини кримінального правопорушення у судовому засіданні, обвинувачена  ОСОБА_2 відтвердила, що визнає вину в інкримінованих їй діях, повністю підтверджує обставини, викладені в обвинувальному акті.
Зокрема пояснила суду, що 24.11.2025 вона їхала через пункт пропуску Паланка з Модови в Україну. Жінку, з яка також їхала в Україну до сина в гості, не пропускали, бо в неї в паспорті була печатка про в`їзд в росію. Оскільки вони стояли на пункті пропуску від 9 ранку, а то була вже 3 година дня, Шрестха ОСОБА_5  запропонувала їй може допомогти і дати прикордоннику «на шоколадку». На що ця жінка їй відповіла, що боїться і сказала «давай ти». Тоді обвинувачена взяла 200 долларів, поставила їх в паспорт, зайшла в кабінет до прикордонника і віддала йому. Зазначила, що шкодує щодо вчиненого, розкаюється, зробила висновки про необхідність дотримання законів надалі.
На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що винуватість  ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення за обставин, викладених в обвинувальному акті, повністю доведена.
Обвинувачена не вчинила кримінальне правопорушення у стані обмеженої осудності чи у стані неосудності. Обставини, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження, чи є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності відсутні.
4. Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання
Обставиною, яка пом`якшує покарання  ОСОБА_2 у відповідності до ст.66 КК України суд визнає щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання  ОСОБА_2 , у відповідності до ст.67 КК України не встановлено.
5. Мотиви призначення покарання.
Відповідно до ст. ст. 50 і 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
Відтак, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на те, що головною метою покарання є виховання та соціальна реабілітація винного, враховуючи характеризуючі дані  ОСОБА_2 , її стан здоров`я, а саме, що на обліку лікарів нарколога та психіатра вона не перебуває, наявність пом`якшуючої обставини та відсутність обтяжуючих, поведінку обвинуваченої після вчинення кримінального правопорушення, суд приходить висновку, що обвинуваченій слід призначити покарання в межах санкції ч. 1 ст. 369 КК України, за якою кваліфікуються її дії, а саме у виді штрафу, оскільки таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Крім того, таке покарання обвинуваченому, на думку суду, буде відповідати принципу пропорційності обмеження прав та легітимної мети покарання, який передбачений Європейською конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод та відповідатиме особі  ОСОБА_2 .
6. Інші рішення щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку
Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України. Також у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України, ст. ст. 96-1, 96-2 КК України суд вважає за необхідне застосувати у цьому кримінальному провадженні спеціальну конфіскацію грошових коштів у розмірі 200 доларів США, оскільки такі були матеріальним вираженням неправомірної вигоди, тобто безпосереднім предметом вчинення злочину.
На стадії досудового розслідування відносно  ОСОБА_2 ухвалою слідчого судді від 26.01.2026 було обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, строк дії якого спливає 14.02.2026. Підстав для продовження дії запобіжного заходу чи обрання іншого запобіжного заходу до набрання вироком законної сили у відношенні  ОСОБА_2 суд не вбачає.
Процесуальні витрати відсутні.
Цивільний позов у цьому кримінальному провадженню не заявлявся.
Керуючись ст.ст. 128, 349, 369, 371, 373, 374, 376, 392-395 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_2 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України та призначити їй покарання у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.
Запобіжний захід ОСОБА_2 до набрання вироком законної сили не обирати. 
Речові докази: 
до грошових коштів у розмірі 200 доларів США (дві купюри номіналом 100 серії LB06378442A та ceрiї FF44226585С) – застосувати спеціальну конфіскацію та конфіскувати на користь держави.
Цивільний позов не заявлявся.
Процесуальні витрати відсутні.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 статті 349 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя          ОСОБА_10