РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2026 року м. Мукачево Справа № 303/5489/25 
2/303/1994/25

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області
у складі: головуючого - судді Кость В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу
за позовом  ОСОБА_1 , від імені якої діє ОСОБА_2 
до відповідача:  ОСОБА_3 
про визначення часток у праві спільної сумісної власності,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , від імені якої діє ОСОБА_2 , звернулася до суду з позовом до відповідача про визначення часток у спільній сумісній власності стосовно квартири АДРЕСА_1 (надалі - Квартира).
Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач просить встановити, що частки кожного із співвласників ( ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 ) є рівними і становлять по 1/3 частки Квартири за кожним.
Відповідач відзиву на позовну заяву не подав. 
Учасники справи, заперечень щодо можливості судового розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін не висловили, тому з урахуванням положень частини п`ятої ст. 279 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглянув справу на підставі наявних у ній матеріалів.

Дослідивши подані по справі доказові матеріали, суд констатує наступне.

Згідно з даними свідоцтва про право власності на житло від 28 листопада 1995 року, Квартира належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 . 
Позивач зазначає, що для належного оформлення спадкових прав необхідно визначити частки у спільній сумісній власності на Квартиру. Однак, здійснити це в позасудовому порядку не вдається, оскільки всі співвласники померли.
Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла до інших осіб (спадкоємців) (стаття 1216 Цивільного кодексу України).
Відповідно до статті 1217 Цивільного кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 Цивільного кодексу України).
Відповідно до частини першої статті 1226 Цивільного кодексу України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.
За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає у день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 Цивільного кодексу України).
Суд звертає увагу на те, що для оформлення права на спадщину закон не вимагає рішення суду про визначення частки спадкодавця.
У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За змістом статті 392 Цивільного кодексу України право власності на майно може бути визнано судом у випадку, коли це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує це право.
Відповідно до частини першої статті 25 ЦК України здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи.
Разом із тим, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті (частина четверта статті 25 ЦК України).
З урахуванням зазначеного, суд резюмує, що визначення судом частки співвласника у праві спільної власності на нерухоме майно за померлим не узгоджується з вимогами чинного законодавства, оскільки у такому разі судом буде вирішено питання про права особи, яка не має цивільної процесуальної правоздатності та дієздатності. У такому випадку спадкоємець не позбавлений можливості захисту своїх прав шляхом подання позову про визнання права власності в порядку спадкування.
Аналогічний правовий висновок неодноразово було викладено Верховним Судом у постановах: від 20 червня 2018 року у справі № 640/13903/16-ц (провадження № 61-15147св18); від 20 червня 2018 року у справі № 266/5267/18 (провадження № 61-6647св19); від 20 березня 2019 року у справі № 550/1040/16-ц (провадження № 61-28423св18); від 22 квітня 2020 року у справі № 601/2592/18 (провадження № 61-17859св19); від 22 квітня 2020 року у справі № 127/23809/18 (провадження № 61-11210св19); від 27 травня 2020 року у справі № 361/7518/16-ц (провадження № 61-43734св18); від 16 вересня 2020 року у справі № 464/1663/18 (провадження № 61-9410св19); від 16 червня 2021 року у справі № 570/997/19 (провадження № 61-16257св20); від 18 січня 2023 року у справі № 466/1403/20 (провадження № 61-10035св22), що свідчить про сталість судової практики у спірних правовідносинах.
Таким чином, суд виснує, що визначення частки померлих у праві спільної сумісної власності є неналежним способом захисту своїх прав з огляду на те, що вирішення судом питання про права померлої особи, яка не має цивільної процесуальної правоздатності та дієздатності, суперечить законодавству, а обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови у позові. 
За обставин цієї справи належним способом захисту порушеного права позивача є позов про визнання права власності (права на частку у праві спільної власності на спірне майно) в порядку спадкування. При розгляді справ про визнання права власності на майно в порядку спадкування, встановлення належності спірного майна до складу спадщини є передусім питаннями доведення відповідних обставин, які суд вирішує в мотивувальній частині свого рішення.
Отже, позивачем обрано неправильний матеріально - правовий спосіб захисту порушеного права, що є самостійною підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.
Судові витрати у вигляді сплаченого позивачем судового збору слід покласти на позивача.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 8, 41, 129 Конституції України, ст.ст. 2, 3, 10, 12, 13, 76-81, 141, 206, 263-265, 279, 354 Цивільного процесуального кодексу України, Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області,

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні позову - відмовити.
2. Судові витрати залишити за позивачем 
3. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
4. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
5. Позивач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Представник позивача: ОСОБА_2 , АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 . 
Відповідач:  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Суддя           В.В. Кость