ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2026 року	Львів	Справа № 380/20411/25 пров. № А/857/50029/25	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:
судді-доповідача -	Шевчук С. М.	
суддів -	Кухтея Р. В.	
 	Носа С. П.	

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Державного агенства України Плейсіті на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2025 року про повернення позовної заяви у справі № 380/20411/25 за адміністративним позовом Державного агенства України Плейсіті до Товариства з обмеженою відповідальністю “Ройал” про визнання дії та бездіяльності протиправними, 
місце ухвалення судового рішення 	м.Львів	
суддя у І інстанції	Коморний О.І.	
дата складання повного тексту рішення	не зазначена	
ВСТАНОВИВ:
І. ОПИСОВА ЧАСТИНА
Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2025 року у задоволенні заяви позивача про поновлення пропущеного строку звернення до суду - відмовлено. Позовну заяву Державного агенства України Плейсіті до Товариства з обмеженою відповідальністю “Ройал” у справі № 380/20411/25 повернуто позивачеві разом з усіма доданими до неї матеріалами.
Не погоджуючись з обумовленою ухвалою суду першої інстанції позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить її скасувати та ухвалити постанову, якою направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, судове рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.
Позивач пояснює, що 01 квітня 2025 року набрав чинності Закон України від 04 грудня 2024 року № 4116-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України з метою боротьби з ігровою залежністю (лудоманією) та вдосконалення державного регулювання діяльності щодо організації та проведення азартних ігор та лотерей», прикінцевими та перехідними положеннями якого Кабінетові Міністрів України доручено до 01 квітня 2025 року ліквідувати Комісію з регулювання азартних ігор та лотерей і утворити центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері організації та проведення азартних ігор та лотерейній сфері. Постановою Кабінету Міністрів України від 21 березня 2025 року № 314 «Про центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері організації та проведення азартних ігор та лотерейній сфері» утворено Державне агентство України ПлейСіті як центральний орган виконавчої влади, діяльність якого спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Віце-прем`єр-міністра України з інновацій, розвитку освіти, науки та технологій – Міністра цифрової трансформації і який реалізує державну політику у сфері організації та проведення азартних ігор та лотерейній сфері. Постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2025 року № 336 «Про ліквідацію Комісії з регулювання азартних ігор та лотерей» (далі – Постанова № 336) вирішено ліквідувати Комісію з регулювання азартних ігор та лотерей. Водночас пунктом 2 Постанови № 336, яка набрала чинності з 01 квітня 2025 року, установлено, що правонаступником прав і обов`язків КРАІЛ є Державне агентство ПлейСіті.
Зокрема скаржник зазначив, що 08 липня 2025 року у Департаменті правового забезпечення, основним завдання якого є, зокрема, представлення інтересів Агентства ПлейСіті у судах та інших органах, підприємствах, установах, організаціях під час розгляду правових питань спорів, організація претензійної та позовної роботи в Агентстві Плей Сіті, здійснення контролю за її проведенням, була тільки одна особа головний спеціаліст відділу правового забезпечення надання публічних послуг, проте виконання цього завдання покладено на Відділ представництва в судах Департаменту правового забезпечення Державного агентства України ПлейСіті. 
Водночас зазначає, що судові справи в яких стороною було КРАІЛ передано 14.07.2025. Таким чином вказує, що призначення працівників на державну службу це певна процедура, яка визначена законодавством та потребує часу, що об`єктивно впливає на забезпечення його діяльності та процеси в Агентстві ПлейСіті. З Акту вбачається, що Комісією з регулювання азартних ігор та лотерей передано 86 справ, з яких 73 судові справи, з якими необхідно було ознайомитися та за результатами ознайомлення, у разі необхідності, вчинити процесуальні дії. Будь-яка посадова особа державного органу не може здійснювати представництво в суді, а таке право для представництва має бути чітко визначене у відповідному законі, положенні чи трудовому договорі (контракті). З огляду на зазначене, таке право надано працівникам Відділу представництва в судах Департаменту правового забезпечення Державного агентства України ПлейСіті, що передбачено у положенні про даний відділ. Державне агентство України ПлейСіті листом від 19.09.2025 № 5-7/1561 звернулось до Львівської обласної прокуратури та повідомило, що воно є правонаступником КРАІЛ та ознайомилось з матеріалами судової справи № 914/2698/24 за позовом Першого заступника керівника Львівської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Комісії з регулювання азартних ігор та лотерей до Товариства з обмеженою відповідальністю «РОЙАЛ» про стягнення 16 555 318,08 гривень, з якої вбачається, що провадження у справі закрито у зв`язку з тим, що справа підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства. А також просило Львівську обласну прокуратуру вжити заходи щодо здійснення представництва інтересів держави в особі Державного агентства України ПлейСіті у справі № 914/2698/24 щодо стягнення заборгованості зі сплати за ліцензії з урахуванням наведеної у листі судової практики, що склалася в аналогічних справах та повідомити Агентство ПлейСіті про прийняте рішення у найкоротші терміни. Львівська обласна прокуратура листом від 02.10.2025 № 15/2-1058ВИХ-25 15/2-1870-25 повідомила, що підстав для звернення до Господарського суду Львівської області з клопотанням про передачу справи до Львівського окружного адміністративного суду на підставі ч. 2 ст. 231 ГПК України не вбачається, оскільки вказаною нормою передбачено право на таке звернення у разі винесення постанови судами апеляційної чи касаційної інстанцій у справі. Отже, законодавчо визначена процедура щодо створення нового органу державної влади, а також прийняття працівників на вакантні посади державної служби, вважає об`єктивно таким, що унеможливлює своєчасну реалізацію повноважень Агентства ПлейСіті щодо здійснення представництва інтересів в судах, що є об`єктивним фактором при визначенні поважності пропусків строку звернення до суду. Враховуючи викладене вище, вказує, що строк для подання позовної заяви, новоствореним органом Державним агентством ПлейСіті, який є правонаступником майна, прав і обов`язків КРАІЛ, пропущено з поважних причин. Однак вказане безпідставно не ураховано судом.
Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, у якому заперечує проти задоволення апеляційної скарги та просить суд залишити оскаржуване судове рішення без змін, з мотивів аналогічних тим, що викладені судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні. 
Про розгляд апеляційної скарги відповідач та позивач повідомлені шляхом надіслання ухвали про відкриття апеляційного провадження та призначення апеляційної скарги до розгляду через електронний кабінет сервісу "Електронний суд" Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (ЄСІТС), підтвердженням чого є відповідні дані автоматизованої системи документообігу суду.
Враховуючи те, що апеляційну скаргу подано на ухвалу, зазначену у п.3 ч.1 ст.294 КАС України, суд апеляційної інстанції з урахуванням ч.2 ст.312 КАС України здійснює розгляд апеляційної скарги в порядку письмового провадження.

ІІ. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ
Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що позивач подав позов після закінчення строку звернення до суду, встановленого законом, а підстави, вказані ним у заяві не свідчать про поважність причин його пропуску.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що до Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Державного агентства України ПлейСіті з позовними вимогами:
- стягнути з ТОВ «РОЙАЛ» до Державного бюджету України заборгованість з плати за ліцензії у сфері діяльності з організації та проведення азартних ігор у сумі 15 552000 (п`ятнадцять мільйонів п`ятсот п`ятдесят дві тисячі) гривень;
- стягнути з ТОВ «РОЙАЛ» до Державного бюджету України внаслідок невиконання грошового зобов`язання за законом інфляційні втрати у сумі 3 339 906 (три мільйони триста тридцять дев`ять тисяч дев`ятсот шість) грн 37 коп;
- стягнути з ТОВ «РОЙАЛ» до Державного бюджету України внаслідок невиконання грошового зобов`язання за законом 3 % річних у сумі 1 175 986 (один мільйон сто сімдесят п`ять тисяч дев`ятсот вісімдесят шість) грн 85 коп.
Ухвалою від 16 жовтня 2025 року залишено позовну заяву без руху. Встановлено позивачеві строк для усунення недоліків позовної заяви 10 днів з дня отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху, шляхом подання суду документа про сплату судового збору в сумі 30280,00 грн або докази про підстави звільнення його від сплати судового збору та заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду, із зазначенням підстав для поновлення строку (з доказами поважності пропуску строку звернення до суду). 
Через канцелярію суду представник позивача подав заяву про усунення недоліків та поновлення строку звернення до суду.
В обґрунтування заяви зазначає, що Комісією з регулювання азартних ігор та лотерей (далі - КРАІЛ) прийнято рішення про видачу ліцензій організатору азартних ігор ТОВ «РОЙАЛ», а саме: рішення КРАІЛ від 03.09.2021 № 539, від 13.09.2021 № 553, від 15.09.2021 № 569, від 16.09.2021 № 574, від 27.09.2021 № 598, від 27.09.2021 № 599, від 04.10.2021 № 625 (з урахуванням змін на підставі рішення КРАІЛ від 14.11.2022 № 386), від 04.10.2021 № 626, від 04.10.2021 № 627 (з урахуванням змін на підставі рішення КРАІЛ від 14.11.2022 № 386), від 04.10.2021 № 628. Відповідно до частини першої статті 15 Закону організатор азартних ігор у своїй діяльності, зокрема, зобов`язаний дотримуватися вимог цього Закону, ліцензійних умов, що регулюють провадження того виду господарської діяльності у сфері організації та проведення азартних ігор, на який вони мають ліцензію, а також інших нормативно-правових актів України та своєчасно вносити плату за відповідну ліцензію або ліцензії, які отримав такий організатор азартних ігор. У зв`язку з несплатою щорічної плати за ліцензії понад два місяці, на першому правомочному засіданні КРАІЛ як колегіального органу, яке відбулось 08.08.2023, прийнято рішення № 114 «Про анулювання ТОВ «РОЙАЛ» ліцензій на гральні автомати» по яким не було здійснено плати за такі ліцензії. Згідно з указаним рішенням КРАІЛ анулювала ТОВ «РОЙАЛ» ліцензії на гральні автомати, видані відповідно до рішень КРАІЛ від 03.09.2021 № 539, від 13.09.2021 № 553, від 15.09.2021 № 569, від 27.09.2021 № 598, від 27.09.2021 № 599, від 04.10.2021 № 625 (з урахуванням рішення КРАІЛ від 14.11.2022 № 386), від 04.10.2021 № 626, від 04.10.2021 № 627 (з урахуванням рішення КРАІЛ від 14.11.2022 № 386), від 04.10.2021 № 628. Таким чином зазначає, що з боку відповідача утворився борг зі сплати за ліцензії якими ТОВ «РОЙАЛ» користувалося, тобто провадив діяльність, при цьому в строк визначений Постановою № 173 та Законом плату за користування ліцензіями не сплатило. Отже, Законом передбачено зобов`язання організатора азартних ігор – ТОВ «РОЙАЛ» щодо виконання ним обов`язків із внесення щорічної плати за отримані ліцензії, яке у разі його невиконання, створює умови для виникнення заборгованості зі сплати вказаних платежів. Вказує, що з метою зниження навантаження на бізнес в умовах запровадженого воєнного стану надано, в тому числі і відповідачу, право провадити діяльність і можливість виконати свій обов`язок, встановлений Законом, щодо сплати за ліцензії пізніше, очікуючи при цьому, правомірну поведінку суб`єктів господарювання і здійснення такої оплати, зважаючи, що кошти від сплати за ліцензії їдуть до спеціального фонду Державного бюджету. Зазначає, що через невнесення до спеціального фонду Державного бюджету України щорічних платежів за другий рік дії ліцензій у сфері діяльності з організації та проведення азартних ігор, строк сплати за які настав на день анулювання ліцензії, у ТОВ «РОЙАЛ» утворилась заборгованість на суму 15 552 000 (п`ятнадцять мільйонів п`ятсот п`ятдесят дві тисячі) грн. Вказує, що під час виконання своїх повноважень КРАІЛ встановлено тривале невиконання організаторами азартних ігор обов`язку щодо внесення плати за ліцензії у сфері організації та проведення азартних ігор, зокрема і ТОВ «РОЙАЛ», унаслідок чого відбулось ненадходження коштів у великому розмірі до спеціального фонду Державного бюджету України, у тому числі після введення воєнного стану на території України. У зв`язку обмеженими видатками на сплату судового збору за подання позовних заяв майнового характеру КРАІЛ була позбавлена змоги звернутися до суду з позовними заявами про стягнення заборгованості у зв`язку з несплатою плати за ліцензії та листами від 14.08.2023 № 15-9/1684 і від 26.09.2023 № 15-9/2070 звернулася до Офісу генерального прокурора для вирішення питання про встановлення підстав для представництва інтересів в суді з метою стягнення заборгованості у зв`язку з несплатою плати за ліцензії. Львівська обласна прокуратура звернулась до КРАІЛ із запитом від 29.04.2024 № 15/2-579вих-24 про надання інформації та матеріалів, в якому зазначила, що на розгляді у обласної прокуратури перебувають інформація та матеріали щодо анулювання ліцензій ТОВ «РОЙАЛ», які надійшли з Офісу Генерального прокурора та прокуратурою встановлюється наявність підстав для вжиття заходів представницького характеру щодо захисту інтересів держави. Вподальшому Львівська обласна прокуратура звернулась до КРАІЛ з листом від 23.05.2024 № 15/2-712вих-24 та просила надати додаткову інформацію та документи щодо ТОВ «РОЙАЛ». КРАІЛ листами від 03.05.2024 № 12-9/1597 та від 14.06.2024 № 12-9/2083 надала запитувану інформацію та документи у вищезазначених листах Львівської обласної прокуратури. Львівська обласна прокуратура листом від 23.09.2024 № 15/2-1515вих-24 керуючись статтею 23 Закону України «Про прокуратуру» просила надати документи, які не були надані у вищезазначених листах КРАІЛ, у свою чергу КРАІЛ листом від 02.10.2024 № 12-9/3200 надав запитувані документи та додатково повідомив, що ТОВ «РОЙАЛ» заборгованість щорічної плати за ліцензії за гральні автомати, що анульовані рішенням КРАІЛ від 08.08.2023 № 114 у зв`язку з несплатою щорічної плати за ліцензії на гральні автомати, в сумі 15 552 000, 0 грн не сплачена. Листом від 31.10.2024 № 15/2-1886 вих-24 Львівська обласна прокуратура повідомила КРАІЛ відповідно до вимог частини четвертої статті 23 Закону України «Про прокуратуру», що нею підготовлено позовну заяву до Господарського суду Львівської області в інтересах держави в особі КРАІЛ до ТОВ «РОЙАЛ» про стягнення заборгованості з плати за ліцензії. Таким чином, з метою недопущення порушення прав держави, в частині не надходження до державного бюджету коштів, а також неможливості вжиття КРАІЛ самостійно таких заходів у зв`язку з відсутністю коштів, прокуратурою було подано позовну заяву до Господарського суду Львівської області, в межах строків визначених Господарським процесуальним кодексом України. Позивач вказує, що ухвалою Господарського суду Львівської області від 11.11.2024 у справі 914/2698/24 суд відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження. На розгляді господарських судів, крім справи № 914/2698/24, перебувало ще 13 позовних заяв прокурора, поданих в інтересах держави в особі КРАІЛ, про стягнення заборгованості на загальну суму понад 600 млн гривень. Ухвалою Господарського суду Львівської області від 18.12.2024 зупинено провадження у справі № 914/2698/24, оскільки суд вважав за необхідне зупинити провадження у справі до вирішення Верховним Судом справи № 916/1559/24. В подальшому ухвалою Господарського суду Львівської області від 10.03.2025 поновлено провадження у справі № 914/2698/24 та ухвалою Господарського суду Львівської області від 26.03.2025 закрито провадження у справі № 914/2698/24, у зв`язку з тим, що характер спірних правовідносин, предмет спору та суб`єктний склад учасників справи, спір у цій справі є публічно-правовим та підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства. Зазначає, що приймаючи до розгляду вищезазначену справу Господарський суд Львівської області не порушував питання пропущення строку на звернення до суду. Позовна заява прокурора щодо стягнення плати за ліцензії є новим спором, щодо якого на момент пред`явлення була відсутня судова практика, та отримано висновку Верховного Суду, що підсудності даної справи адміністративному суду. 
Позивач пояснює, що 01 квітня 2025 року набрав чинності Закон України від 04 грудня 2024 року № 4116-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України з метою боротьби з ігровою залежністю (лудоманією) та вдосконалення державного регулювання діяльності щодо організації та проведення азартних ігор та лотерей», прикінцевими та перехідними положеннями якого Кабінетові Міністрів України доручено до 01 квітня 2025 року ліквідувати Комісію з регулювання азартних ігор та лотерей і утворити центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері організації та проведення азартних ігор та лотерейній сфері. Постановою Кабінету Міністрів України від 21 березня 2025 року № 314 «Про центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері організації та проведення азартних ігор та лотерейній сфері» утворено Державне агентство України ПлейСіті як центральний орган виконавчої влади, діяльність якого спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Віце-прем`єр-міністра України з інновацій, розвитку освіти, науки та технологій – Міністра цифрової трансформації і який реалізує державну політику у сфері організації та проведення азартних ігор та лотерейній сфері. Постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2025 року № 336 «Про ліквідацію Комісії з регулювання азартних ігор та лотерей» (далі – Постанова № 336) вирішено ліквідувати Комісію з регулювання азартних ігор та лотерей. Водночас пунктом 2 Постанови № 336, яка набрала чинності з 01 квітня 2025 року, установлено, що правонаступником прав і обов`язків КРАІЛ є Державне агентство ПлейСіті.
Звертає увагу суду, що до 08 липня 2025 року у Департаменті правового забезпечення, основним завдання якого є, зокрема, представлення інтересів Агентства ПлейСіті у судах та інших органах, підприємствах, установах, організаціях під час розгляду правових питань спорів, організація претензійної та позовної роботи в Агентстві Плей Сіті, здійснення контролю за її проведенням, була тільки одна особа головний спеціаліст відділу правового забезпечення надання публічних послуг, проте виконання цього завдання покладено на Відділ представництва в судах Департаменту правового забезпечення Державного агентства України ПлейСіті. Водночас зазначає, що судові справи в яких стороною було КРАІЛ передано 14.07.2025. Таким чином вказує, що призначення працівників на державну службу це певна процедура, яка визначена законодавством та потребує часу, що об`єктивно впливає на забезпечення його діяльності та процеси в Агентстві ПлейСіті. З Акту вбачається, що Комісією з регулювання азартних ігор та лотерей передано 86 справ, з яких 73 судові справи, з якими необхідно було ознайомитися та за результатами ознайомлення, у разі необхідності, вчинити процесуальні дії. Будь-яка посадова особа державного органу не може здійснювати представництво в суді, а таке право для представництва має бути чітко визначене у відповідному законі, положенні чи трудовому договорі (контракті). З огляду на зазначене, таке право надано працівникам Відділу представництва в судах Департаменту правового забезпечення Державного агентства України ПлейСіті, що передбачено у положенні про даний відділ. Державне агентство України ПлейСіті листом від 19.09.2025 № 5-7/1561 звернулось до Львівської обласної прокуратури та повідомило, що воно є правонаступником КРАІЛ та ознайомилось з матеріалами судової справи № 914/2698/24 за позовом Першого заступника керівника Львівської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Комісії з регулювання азартних ігор та лотерей до Товариства з обмеженою відповідальністю «РОЙАЛ» про стягнення 16 555 318,08 гривень, з якої вбачається, що провадження у справі закрито у зв`язку з тим, що справа підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства. А також просило Львівську обласну прокуратуру вжити заходи щодо здійснення представництва інтересів держави в особі Державного агентства України ПлейСіті у справі № 914/2698/24 щодо стягнення заборгованості зі сплати за ліцензії з урахуванням наведеної у листі судової практики, що склалася в аналогічних справах та повідомити Агентство ПлейСіті про прийняте рішення у найкоротші терміни. Львівська обласна прокуратура листом від 02.10.2025 № 15/2-1058ВИХ-25 15/2-1870-25 повідомила, що підстав для звернення до Господарського суду Львівської області з клопотанням про передачу справи до Львівського окружного адміністративного суду на підставі ч. 2 ст. 231 ГПК України не вбачається, оскільки вказаною нормою передбачено право на таке звернення у разі винесення постанови судами апеляційної чи касаційної інстанцій у справі. Отже, законодавчо визначена процедура щодо створення нового органу державної влади, а також прийняття працівників на вакантні посади державної служби, вважає об`єктивно таким, що унеможливлює своєчасну реалізацію повноважень Агентства ПлейСіті щодо здійснення представництва інтересів в судах, що є об`єктивним фактором при визначенні поважності пропусків строку звернення до суду. Враховуючи викладене вище, вважаємо, що строк для подання позовної заяви, новоствореним органом Державним агентством ПлейСіті, який є правонаступником майна, прав і обов`язків КРАІЛ, пропущено з поважних причин. Враховуючи об`єктивний характер зазначених обставин, просимо поновити пропущений строк, адже він виник внаслідок законодавчо врегульованих процесів, які необхідно було дотримуватися новому державному органу, що має об`єктивний характер та є об`єктивно непереборним. Просить суд, визнати причини пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними та поновити Державному агентству України ПлейСіті пропущений строк на звернення до адміністративного суду з позовом до ТОВ «РОЙАЛ» про стягнення заборгованості з плати за ліцензії у сфері організації та проведення азартних ігор, інфляційних втрат і трьох процентів річних. 
На адресу суду 03.11.2025 надійшло клопотання ТОВ «РОЙАЛ» в якому просить суд повернути позовну заяву з підстав пропущеного тримісячного строку звернення до суду. Зазначає, що Державне агенство України ПлейСіті з даним позовом про стягнення заборгованості звернулося через 2 роки та понад 6 місяців. Зазначає, що позовна заява про стягнення заборгованості з плати за ліцензії на гральні автомати, вперше подана органами прокуратури (Першим заступником керівника Львівської обласної прокуратури) в інтересах держави в особі КРАІЛ лише 11 листопада 2024 року, тобто зі значним зволіканням (через 1 рік та понад 7 місяців з дати виникнення права на позов та через 1 рік та понад 1 місяць з дати отримання органами прокуратури документів для здійснення представництва інтересів держави у суді). За результатом розгляду позовної заяви Першого заступника керівника Львівської обласної прокуратури, заявленої в інтересах держави в особі КРАІЛ, про стягнення з ТОВ «Ройал» заборгованості з плати за ліцензії на гральні автомати, Господарським судом Львівської області постановлено ухвалу від 26 березня 2025 року, якою вирішено закрити провадження у справі № 914/2698/24 на підставі пункту 1 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України (спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства). Одночасно заступникові керівника прокуратури та позивачу (КРАІЛ) судом роз`яснювалося, що зважаючи на характер спірних правовідносин, предмет спору та суб`єктний склад учасників справи, спір у цій справі є публічно-правовим та підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства (пункт 52 ухвали Господарського суду Львівської області від 26.03.2025 у справі № 914/2698/24). Ухвала Господарського суду Львівської області від 26.03.2025 у справі № 914/2698/24 набрала законної сили з моменту проголошення та не оскаржувалося в апеляційному порядку. Таким чином вважає, що ще перше звернення КРАІЛ (органом прокуратури в особі КРАІЛ) до суду з позовом про стягнення з ТОВ «Ройал» заборгованості з плати за ліцензії, відбулося із значним зайвим зволіканням та з причин, які не мали характеру поважних. повторне звернення уповноваженого органу з аналогічним позовом до належного суду могло б вважатися таким, що відбулося без зайвих зволікань, у разі подання позову в межах тримісячного строку з дня закриття провадження у справі за аналогічним позовом, що подавався вперше. Вважає підстави наведені позивачем такими, що відносяться до суб`єктивних обставин, так як демонструє неспроможність новоствореного державного органу, починаючи з 09 квітня 2025 року (дати державної реєстрації юридичної особи), належно організувати роботу цього органу з метою ефективного виконання покладених на нього функцій, тому підстави для поновлення строку на звернення до адміністративного суду, наведені Агентством ПлейСіті у заяві про поновлення строку на звернення до адміністративного суду, слід визнати неповажними.

ІV. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), колегія суддів встановила таке.
Згідно зі статтею 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.
Звернення до суду з позовом є підставою для виникнення процесуальних відносин, пов`язаних з вирішенням спору по суті. Звернення до суду і судове провадження повинно здійснюватися у відповідності до вимог чинного законодавства, зокрема, процесуальних норм щодо порядку провадження в адміністративних справах.
Крім цього, законодавець встановлює певні обмеження такого права, зокрема, шляхом встановлення строку звернення до адміністративного суду за захистом порушених прав.
Строк звернення до адміністративного суду це проміжок часу після виникнення спору в публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.
Згідно з частиною 2 статті 122 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень.
Предметом цього спору є стягнення суб`єктом владних повноважень заборгованості з ТОВ «РОЙАЛ» з внесення щорічного платежу за ліцензії у сфері діяльності з організації та проведення азартних ігор, яка повинна бути сплачена у строк до 03.04.2023 року.
Із змісту позовної заяви убачається, що КМ України 28.02.2023 прийнято постанову № 173 № 173 «Про внесення зміни до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 18 березня 2022 р. № 314», яка набрала чинності 03.03.2023 (далі – Постанова № 173) та відновлено обов`язок організаторів азартних ігор сплачувати щорічні платежі за ліцензії у сфері діяльності з організації та проведення азартних ігор, передбачені Законом, а також встановлено граничний строк для сплати всіх несплачених платежів за відповідні ліцензії тридцять днів з дня набрання чинності цією постановою.
Таким чином, положення Постанови № 173 встановили обов`язок для всіх організаторів азартних ігор до 03.04.2023 сплати всі несплачені платежі.
Оскільки постанова КМУ № 173 набрала чинності 03.03.2023, то строк на внесення несплачених за період відстрочки щорічних платежів за ліцензії у сфері діяльності з організації та проведення азартних ігор, зокрема, для ТОВ Ройал, закінчився (сплив) 04.04.2023.
З урахуванням змісту частини другої статті 123 КАС України, перебіг тримісячного строку для звернення суб`єкта владних повноважень з відповідним позовом розпочався 04 квітня 2023 року та спливав 04 липня 2023 року.
У зв`язку несплатою понад два місяці ТОВ «РОЙАЛ» щорічного платежу за ліцензії у сфері діяльності з організації та проведення азартних ігор у строк до 03.04.2023 року на першому правомочному засіданні КРАІЛ як колегіального органу, яке відбулось 08.08.2023, було прийнято рішення № 114 «Про анулювання ТОВ «РОЙАЛ» ліцензій на гральні автомати» по якими не було здійснено плати за такі ліцензії.
До суду з цим адміністративним позовом позивач звернувся лише 10.10.2025 року, тобто через 2 (два) роки та понад 6 (шість) місяців з дати виникнення в уповноваженого органу права на звернення до адміністративного суду з цим позовом про стягнення обумовленої вище заборгованості.
Відтак, позивачем беззаперечно пропущено установлений тримісячних строк звернення до суду з цим позовом.
Стосовно ж доводів апеляційної скарги позивача з приводу поважних причин пропуску строків звернення до суду, колегія суддів зазначає таке.
Так, за приписами частини першої статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Таким чином, строк, передбачений частиною другою статті 122 КАС України, є процесуальним строком, встановленим законом, який суд може поновити, якщо визнає причини його пропуску поважними.
Водночас поважними причинами пропуску процесуального строку є ті, які унеможливлюють або ускладнюють можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду та підтверджені належними і допустимими доказами. Незнання про порушення своїх прав через байдужість або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.
Установлення законом процесуальних строків передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності в публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними. Недотримання встановлених законом строків зумовлює чітко визначені юридичні наслідки.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 01 лютого 2024 року у справі № 990/270/23 зазначала, що:
«розумні строки в адміністративному судочинстві - це найкоротші за конкретних обставин строки (якщо інше не визначено законом або встановлено судом), протягом яких сторона повинна вжити певних дій, демонструючи свою зацікавленість у їх результатах, і які об`єктивно оцінюються судом стосовно відповідності принципам добросовісності та розсудливості, а також на предмет дотримання прав інших учасників (забезпечення балансу інтересів).
За змістом статті 6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен при вирішенні питання щодо прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, визначеним законом.
Відповідно до частини першої статті 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, складовою якого є юридична визначеність.
Згідно із статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
У пункті 41 рішення від 03 квітня 2008 року у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що "правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata, особливо як у цій справі, коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків".
Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (див. de Rada Cavanilles v. Spain, рішення від 28 жовтня 1998 року, Reports 1998 -VIII, с. 3255, § 45, Peretyaka and Sheremetyev v. Ukraine, № 17160/06 та № 35548/06, § 34, ЄСПЛ, від 21 грудня 2010 року).
Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів(Diya 97 v. Ukraine, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).
У справі "Устименко проти України" ЄСПЛ зазначив, що сама концепція "поважних причин" не є чіткою, тому для національних судів ще важливішим було вказати причини свого рішення про поновлення пропущеного строку і відновлення провадження у справі заявника.
Якщо строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності.»
Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України та ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» при виборі та застосуванні норми права до спірних правовідносин , суд враховує висновки, викладені в постановах Верховного Суду.
При цьому суд апеляційної інстанції зазначає, що поважними причинами пропуску строків звернення до суду необхідно розуміти обставини, які є об`єктивно непереборними, та не залежать від волевиявлення особи, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами. Водночас на законодавчому рівні не регламентується, які причини є поважними, а які ні. Питання щодо визначення поважності підстав пропуску строку звернення до суду залишається на розсуд суду.
Поновлення строку не є обов`язком суду, а є предметом його оцінки (розсуду) залежно від встановлених обставин, доводів і доказів сторін. У разі подання позивачем клопотання про поновлення строку суд повинен надати йому оцінку та вирішити шляхом визнання/невизнання причин пропуску такого строку поважними/неповажними.
Частина друга статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України покладає на учасників справи обов`язок добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Наведеними положеннями Кодексу адміністративного судочинства України чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема щодо дотримання строку звернення до суду.
Для цього учасник справи як особа, зацікавлена у поданні відповідного процесуального документа повинен вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати у повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.
Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Обов`язок доведення обставин, з якими сторона пов`язує поважність причин пропуску строків звернення до суду, покладається на особу, яка звернулася до суду.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08.10.2020 у справі № 9901/32/20 дійшла висновку, що інакшого способу визначити, які причини належить віднести до поважних, ніж через зовнішню оцінку (кваліфікацію) змісту конкретних обставин, хронологію та послідовність дій суб`єкта правовідносин перед зверненням до суду за захистом свого права, немає. Під таку оцінку мають потрапляти певні явища, фактори та їх юридична природа; тривалість строку, який пропущений; те, чи могли і яким чином певні фактори завадити вчасно звернутися до суду, чи перебувають вони у причинному зв`язку із пропуском строку звернення до суду; яка була поведінка суб`єкта звернення протягом цього строку; які дії він вчиняв, і чи пов`язані вони з готуванням до звернення до суду тощо.
Причина пропуску строку звернення до суду може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 
1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 
2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 
4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.
Тобто, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулася з позовною заявою, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.
Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом. 
Строк звернення до суду, як одна із складових гарантії «права на суд», може і має бути поновленим, лише у разі наявності достатніх на те поважних причин. Застосування судами наслідків пропущення строків звернення до суду не є порушенням права на доступ до суду. І навпаки, безпідставне поновлення таких строків свідчить про порушення принципу правової визначеності.
В обґрунтування заяви про поновлення пропущеного строку на звернення до адміністративного суду позивач покликається на те, що Державне агентство ПлейСіті є новоствореним органом замість Комісії з регулювання азартних ігор та лотерей (КРАІЛ), ліквідованої постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2025 року № 336 «Про ліквідацію Комісії з регулювання азартних ігор та лотерей» (надалі по тексту постанови іменовано Постанова № 336). Також позивачем звертається увага на пункт 2 Постанови № 336 (яка набрала чинності з 01 квітня 2025 року), яким установлено, що Державне агентство ПлейСіті є правонаступником прав і обов`язків КРАІЛ.
Відповідно до ч. 5 ст. 6 Закону України «Про державне регулювання діяльності щодо організації та проведення азартних ігор») на дату виникнення права на звернення до адміністративного суду з даним позовом (04.04.2023), функції центрального органу виконавчої влади зі спеціальним статусом, що забезпечував державне регулювання діяльності у сфері організації та проведення азартних ігор та лотерей, покладалися на Комісію з регулювання азартних ігор та лотерей (КРАІЛ).
Згідно з пунктом 5 частини першої статті 8 Закону України «Про державне регулювання діяльності щодо організації та проведення азартних ігор», КРАІЛ надавалися повноваження у випадках, визначених законом, звертатись до суду.
Повноваження КРАІЛ у сфері організації та проведення азартних ігор також визначалися Положенням про Комісію з регулювання азартних ігор та лотерей, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23 вересня 2020 року № 891 (далі - Положення).
Пунктом 3 Положення встановлювалося, що основним завданням КРАІЛ є здійснення державного нагляду (контролю) за ринком азартних ігор, а також у лотерейній сфері.
Відповідно до п. 4 Положення КРАІЛ реалізовувала державну політику у сфері організацій та проведення азартних ігор шляхом, зокрема, звернення до суду у випадках, визначених законом.
Постановою Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2011 року № 106 «Деякі питання ведення обліку податків, зборів, платежів та інших доходів бюджету» (у__ редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачалося, що КРАІЛ контролює справляння надходжень бюджету платежів за ліцензії у сфері діяльності з організації та проведення азартних ігор та повинна забезпечити відповідно до законодавства здійснення постійного контролю за правильністю та своєчасністю надходження до державного бюджету платежів.
Відтак, КРАІЛ наділялася повноваженнями щодо правового регулювання господарської діяльності у сфері організації та проведення азартних ігор, здійсненням контролю за нею, та звернення до суду.
З урахуванням приведених положень законодавства до 01.04.2025 відповідальною особою за стягнення платежів в тому числі і заборгованості за ліцензії у сфері діяльності з організації та проведення азартних ігор року була Комісія з регулювання азартних ігор та лотерей (КРАІЛ), а після вказаної дати її правонаступник - Державне агентство ПлейСіті.
При цьому колегія суддів зазначає, що для правонаступника є обов`язковими усі дії, вчинені до його вступу у ті чи інші правовідносини (справи, провадження тощо), особою, яку правонаступник замінює.
Надаючи оцінку діям/бездіяльності Комісії з регулювання азартних ігор та лотерей (КРАІЛ), у правовідносинах, вчиненим до утворення і вступу у ці правовідносини правонаступника (Державного агентства ПлейСіті) на предмет поважності причин пропуску строку на звернення до адміністративного суду, колегія суддів зазначає таке.
Як встановлено судом вище з урахуванням змісту частини другої статті 123 КАС України, перебіг тримісячного строку для звернення суб`єкта владних повноважень з позовом у цій справі розпочався 04 квітня 2023 року та сплинув 04 липня 2023 року.
При цьому з матеріалів справи та доводів сторін убачається, що у вказаний часовий проміжок тримісячного строку звернення до суду, Комісія з регулювання азартних ігор та лотерей до суду з позовом про стягнення з відповідача обумовленої заборгованості не зверталась. Жодних об`єктивних перешкод та непереборних обставин, які не залежали від волі вказаної комісії та перешкоджали їй звернутися до суду з цим позовом у встановлені строки, а зокрема у період з 04 квітня 2023 року по 04 липня 2023 року позивачем не зазначено та не підтверджено належними доказами. 
Отож будучи достеменно обізнаною щодо сплину строку звернення до суду КРАІЛ почала вчиняти активні дії щодо потреби у представництві інтересів держави в суді по стягненню з відповідача обумовленої заборгованості, лише після завершення тримісячного строку звернення до суду з цим позовом. Вказане підтверджується листом КРАІЛ від 14 серпня 2023 року № 15-9/1684 яким комісія інформувала Офіс Генерального прокурора про існуючі ризики стосовно можливого ненадходження до спеціального фонду державного бюджету коштів від плати за ліцензії у сфері діяльності з організації та проведення азартних ігор у 2023 році. 
Також зі змісту листа КРАІЛ від 26.09.2023 № 15-9/2070, наданого позивачем до заяви про усунення недоліків позовної заяви убачається, що у починаючи з 26 вересня 2023 року в органів прокуратури була наявна уся необхідна інформацію для представництва інтересів держави у суді, шляхом подання в особі КРАІЛ позовної заяви про стягнення заборгованості з плати за ліцензії у сфері діяльності з організації та проведення азартних ігор.
Натомість позовна заява про стягнення заборгованості з плати за ліцензії на гральні автомати, вперше подана органами прокуратури (Першим заступником керівника Львівської обласної прокуратури) в інтересах держави в особі КРАІЛ лише 11 листопада 2024 року, тобто зі значним зволіканням (через 1 рік та понад 7 місяців з дати виникнення права на позов та через 1 рік та понад 1 місяць з дати отримання органами прокуратури документів для здійснення представництва інтересів держави у суді).
За результатом розгляду позовної заяви Першого заступника керівника Львівської обласної прокуратури, заявленої в інтересах держави в особі КРАІЛ, про стягнення з ТОВ «Ройал» заборгованості з плати за ліцензії на гральні автомати, Господарським судом Львівської області постановлено ухвалу від 26 березня 2025 року, якою вирішено закрити провадження у справі № 914/2698/24 на підставі пункту 1 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України (спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства).
Одночасно у вказаній ухвалі було роз`яснено, що зважаючи на характер спірних правовідносин, предмет спору та суб`єктний склад учасників справи, спір у цій справі є публічно-правовим та підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства (пункт 52 ухвали Господарського суду Львівської області від 26.03.2025 у справі № 914/2698/24).
Ухвала Господарського суду Львівської області від 26.03.2025 у справі № 914/2698/24 набрала законної сили з моменту проголошення та не оскаржувалася в апеляційному порядку.
Відтак з моменту винесення обумовленої ухвали Комісії з регулювання азартних ігор та лотерей достеменно було відомо що вказаний позов підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.
Натомість як встановлено судом вище, до суду з цим адміністративним позовом про стягнення заборгованості з Товариства з обмеженою відповідальністю “Ройал” (яка підлягала сплаті до 03.04.2023 року) позивач, як правонаступник звернувся лише 10.10.2025 року, тобто через 2 (два) роки та понад 6 (шість) місяців з дати виникнення в уповноваженого органу права на звернення до адміністративного суду з цим позовом про стягнення обумовленої вище заборгованості. При цьому даний позов подано більш ніж через 6 місяців з моменту закриття провадження у справі № 914/2698/24.
Судом апеляційної інстанції ураховано, що не зважаючи на такий тривалий перебіг строку від дня виникнення заборгованості названого відповідача та тривале не звернення органів прокуратури до суду з позовом про її стягнення, а в подальшому і тривале не звернення до адміністративного суду впродовж шести місяців після закриття 26.03.2025 року провадження, Комісія з регулювання азартних ігор та лотерей та її правонаступник (позивач у цій справі) не здійснили жодної дії направлених на невідкладне та самостійне звернення до суду з позовом про стягнення з обумовленого відповідача заборгованості, строк сплати якої настав 03.04.2023 року з поданням відповідного клопотання про поновлення строку такого звернення та наведенням поважних причин пропуску такого строку.
Поряд із зазначеним колегією суддів ураховано, що відповідно до правової позиції, викладеної у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 лютого 2019 року справа №826/13768/16, направлення прокурором листів до відповідних державних органів щодо здійснення заходів захисту інтересів держави не зупиняє та не перериває перебігу встановленого процесуальним законом строку звернення до суду.
Стосовно ж обґрунтувань про неможливість КРАІЛ самостійно звернутися до суду з даним позовом через відсутність грошових коштів для сплати судового збору, то по-перше Комісією з регулювання азартних ігор та лотерей не надано жодних належних доказів, що у період з 04.04.2023 року по 11 листопада 2024 року та у період з 26 березня 2025 року по 01.04.2025 року) по у неї були відсутні кошти для сплати судового збору. Також не надано жодного доказу, що комісією вчинялися активні дії на предмет направлення бюджетних запитів з метою виділення коштів для сплати судового збору у справі про стягнення боргу з Товариства з обмеженою відповідальністю “Ройал”.
По – друге суд наголошує, що невиконання відповідачем вимог процесуального закону щодо сплати судового збору та, як наслідок, повернення первинної апеляційної скарги відбулося з причин, які не належать до об`єктивних і непереборних обставин, оскільки усталеною є практика Верховного Суду, що відсутність у суб`єкта владних повноважень коштів для своєчасної сплати судового збору є суто суб`єктивною причиною, а негативні наслідки, які настали у зв`язку з такою причиною є певною мірою відповідальності за неналежне виконання своїх процесуальних обов`язків, які для усіх учасників справи мають бути рівними. Відповідач, що діє від імені держави як суб`єкт владних повноважень, не може та не повинен намагатись отримати вигоду від фінансових складнощів, які склались у нього на поточний день, шляхом уникнення або зволікання виконання ним своїх процесуальних обов`язків, в тому числі і щодо сплати судового збору.
Також з-поміж іншого суд апеляційної інстанції зазначає, що обставина з приводу закриття провадження у господарському судочинстві, не позбавляла позивача можливості невідкладного звернення до адміністративного суду з цим позовом, однак можливість такого звернення не означає наявність у особи безумовного права не обмеженого жодним строком на звернення до суду з позовними заявами в будь-який момент після закриття провадження у господарській справі без урахування процесуальних строків встановлених КАС для цього, а у суду - обов`язку поновлювати такий строк, у разі його пропуску, тим більш за відсутності поважних причин.
Вищезазначене узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 28.04.2021 у справі №640/3393/19 та позицією КАС ВС, відображеною у постанові від 22 жовтня 2025 року у справі №380/7820/24.
Підсумовуючи викладене, суд апеляційної інстанції погоджується з доводами відповідача про те, що звернення КРАІЛ ( в особі відповідного органу прокуратури) до суду з позовом про стягнення з ТОВ «Ройал» заборгованості з плати за ліцензії, відбулося із значним зайвим зволіканням та з причин, які не мали характеру поважних, позаяк приведені позивачем доводи не вказують на існування об`єктивно непереборних обставин, які не залежали від волевиявлення особи – суб`єкта владних повноважень, якому надано право звертатися до суду з таким позовом.
Невиконання учасниками справи вимог процесуального закону щодо належного оформлення процесуальних документів (заяв, скарг, клопотань), а також у наслідок, закриття провадження у справі, не належить до об`єктивних обставин особливого і непереборного характеру, а відтак не свідчить про наявність поважних підстав для поновлення строків.
Крім того суд апеляційної інстанції зазначає, що повторне звернення з аналогічним позовом до належного адміністративного суду мало місце лише 10 жовтня 2025 року, тобто через 197 (сто дев`яносто сім) календарних днів (понад шість місяців) з дня постановлення ухвали Господарського суду Львівської області від 26 березня 2025 року, якою закрито провадження у справі №914/2698/24 за аналогічним позовом КРАІЛ (правопопередника Державного агентства Плей Сіті та роз`яснено останньому про право на звернення до адміністративного суду. Таке повторне звернення з аналогічним позовом через понад шість місяців з дня настання для позивача правової визначеності щодо підвідомчості спору адміністративному суду, не може вважатися таким, що здійснене без зайвих зволікань, оскільки у даному випадку, як встановлено судом сам строк на звернення до адміністративного суду обмежувався трьома місяцями.
Стосовно ж дій позивача у цій справі (як уповноваженого органу -правонаступника КРАІЛ ), з приводу можливості вчинення дій на предмет звернення до адміністративного суду з цим позовом без зайвих зволікань, то суд апеляційної інстанції урахував таке.
01 квітня 2025 року набрав чинності Закон України від 04 грудня 2024 року №4116-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України з метою боротьби з ігровою залежністю (лудоманією) та вдосконалення державного регулювання діяльності щодо організації та проведення азартних ігор та лотерей», прикінцевими та перехідними положеннями якого Кабінетові Міністрів України доручено до 01 квітня 2025 року ліквідувати Комісію з регулювання азартних ігор та лотерей і утворити центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері організації та проведення азартних ігор та лотерейній сфері.
Постановою Кабінету Міністрів України від 21 березня 2025 року № 314 «Про центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері організації та проведення азартних ігор та лотерейній сфері» утворено Державне агентство України Плей Сіті, як центральний орган виконавчої влади, діяльність якого спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Віце- прем`єр-міністра України з інновацій, розвитку освіти, науки та технологій - Міністра цифрової трансформації і який реалізує державну політику у сфері організації та проведення азартних ігор та лотерейній сфері.
Постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2025 року № 336 «Про ліквідацію Комісії з регулювання азартних ігор та лотерей» (далі – Постанова № 336) вирішено ліквідувати Комісію з регулювання азартних ігор та лотерей.
Водночас пунктом 2 Постанови № 336, яка набрала чинності з 01 квітня 2025 року, установлено, що правонаступником прав і обов`язків КРАІЛ є Державне агентство Плей Сіті.
У апеляційній скарзі зазначається про те, що розпорядженням Кабінету Міністрів України від 08 квітня 2025 року № 309-р призначено Новікова Геннадія Олеговича Головою Державного агентства України Плей Сіті.
Згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань 09 квітня 2025 року здійснено запис про проведення державної реєстрації юридичної особи Державного агентства України Плей Сіті.
Постановою Кабінету Міністрів України від 02 травня 2025 року № 505 затверджено Положення про Державне агентство України Плей Сіті.
Пунктом 3 Положення про Державне агентство України Плей Сіті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02 травня 2025 року No 505, зокрема передбачено, що основними завданнями Агентства Плей Сіті є:
1) реалізація державної політики у сфері організації та проведення азартних ігор та лотерейній сфері; 
2) здійснення державного нагляду (контролю) за ринком азартних ігор, а також за проведенням лотерей в Украйні.
Крім того, позивачем інформовано суд про те, що «наказом Державного агентства України Плей Сіті від 07 травня 2025 року № 5-ОД «Про затвердження положень про структурні підрозділи Державного агентства України «Плей Сіті» затверджено, зокрема, положення про Департамент правового забезпечення».
Вищезазначеним положення, як зазначає позивач, визначено основні завдання Департаменту правового забезпечення, зокрема, представлення інтересів Агентства Плей Сіті у судах та інших органах, підприємствах, установах, організаціях під час розгляду правових питань спорів, організація претензійної та позовної роботи в Агентстві Плей Сіті, здійснення контролю за її проведенням. Виконання цього завдання покладено на Відділ представництва в судах Департаменту правового забезпечення Державного агентства України Плей Сіті.
Одночасно позивачем в доводах апеляційної скарги звертається увага на те, що «до 08 липня 2025 року» у Департаменті правового забезпеченні, була тільки одна особа - головний спеціаліст відділу правового забезпечення надання публічних послуг, на яку не покладалося завдань щодо представництва інтересів Агентства Плей Сіті в судах».
Однак на переконання суду приведені позивачем доводи з приводу недостатності кадрового забезпечення новоствореного органу (позивача) відноситься до суб`єктивних обставин, таких як неспроможність новоствореного державного органу починаючи з 09 квітня 2025 року (дати державної реєстрації юридичної особи), належно організувати роботу цього органу з метою ефективного виконання покладених на нього функцій. Тим більше зважаючи на обставини цієї справи за якою на дату створення Державного агентства України «Плей Сіті» з моменту настання граничного строку сплати заборгованості з 03.04.2023 року по 09.04.2025 року сплинуло понад 2 роки.
Стосовно ж доводів скаржника щодо передачі йому 14.07.2025 судових справ КРАІЛ, як підставу для визнання причин пропуску строку звернення до суду з цим позовом поважними, то колегія суддів повторно зазначає, що строк звернення до суду з цим позовом був пропущений задовго до ліквідації вказаного органу та створення Державного агентства України «Плей Сіті». 
Крім того на переконання суду неналежна та не своєчасна організація передачі документації від правопопередника до правонаступника без зайвого на те зволікання є виключно внутрішніми суб`єктивними обставинами, які залежали від волі вказаних суб`єктів владних повноважень, а відтак приведені скаржником обставини не вказують на наявність непереборних об`єктивних перешкод, які заважали правопопереднику та відповідно його правонаступнику невідкладно передати документи та/або звернутися до суду з цим позовом без зайвих на те зволікань.
При цьому судом ураховано, що отримання матеріалів справи № 914/2698/24 Господарського суду Львівської області саме 14 липня 2025 року також не засвідчує, що повторне звернення Агентством ПлейСіті з адміністративним позовом про стягнення заборгованості з плати за ліцензії на гральні автомати, відбулося без зайвих зволікань, оскільки з цієї дати до дати звернення до адміністративного суду (10 жовтня 2025 року) минуло ще 87 календарних днів (близько трьох місяців).
Натомість аналіз судових рішень, розміщених в Єдиному реєстрі судових рішень, засвідчує те, що зволікання Агентства Плей Сіті стосовно представлення інтересів у інших справах були менш тривалими, що підтверджується ухвалами Господарського суду м. Києва від 04 серпня 2025 року у справі № 910/4637/24, Одеського окружного адміністративного суду від 20 серпня 2025 року (номер судового рішення в ЄДРСР 129645233), Господарського суду Волинської області від 19 серпня 2025 року у справі № 903/497/24.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 лютого 2019 року справа №826/13768/16, Судом зроблено висновок, що початок перебігу строку, встановленого для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень, не пов`язується з моментом створення такого суб`єкта чи наділення його відповідними функціями та компетенцією, адже інше призводить до можливості держави через такі дії практично необмежено у часі реалізувати право на звернення з позовом за власним волевиявленням
Підсумовуючи викладене колегія суддів приходить до висновку, що будь-які обставини, які пов`язані з організацією діяльності новоствореного державного органу, в тому числі, й ті, які негативно впливають на її ефективність, не можуть розцінюватися як такі, що надають підстави для застосування до суб`єкта владних повноважень режиму «послаблення» у відносинах, які прямо чи опосередковано стосуються особи без такого статусу. До таких обставин відносяться, зокрема обставини, що створюють труднощі при передачі справ з одного державного органу іншому. Ці обставини не надають права суб`єкту владних повноважень у будь- який час після спливу встановленого законом строку для подачі адміністративного позову, звертатись до суду за захистом прав та законних інтересів. Це пов`язано з тим, що держава має дотримуватись принципу «належного урядування» та не може отримувати вигоду від порушення правил та обов`язків, встановлених нею ж.
Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд в постанові від 17.02.2022 року, в справі № 820/3733/16 та в постанові від 17.05.2022 року, в справі 420/4212/20.
З урахуванням приведеного суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що пропуск строку на звернення до адміністративного суду за даним позовом відбувся через пасивну поведінку органу, що реалізував державну політику у сфері організації та проведення азартних ігор та лотерейній сфері (КРАІЛ, а з 09.04.2025 – Агентства ПлейСіті) щодо виконання покладених на нього функцій. Як наслідок, наведене не є поважною причиною пропуску строку, що відповідає висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.12.2022 у справі № 990/102/22.
Отже, наведені в апеляційній скарзі обставини не спростовують висновків суду першої інстанції про відсутність поважних причин на апеляційне оскарження.
Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.
Відповідно до статті 8 Конституції України, статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України та частини першої статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, та застосовує цей принцип з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Гарсія Руїз проти Іспанії» (рішення від 21 січня 1999 року), зокрема, зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Європейської конвенції з прав людини і зобов`язує суди викладати підстави для своїх рішень, це не можна розуміти як вимогу давати докладну відповідь на кожний аргумент.
Тому за наведених вище підстав, якими обґрунтовано судове рішення, суд не убачає необхідності давати докладну відповідь на інші аргументи, зазначені сторонами, оскільки вони не є визначальними для прийняття рішення у цій справі.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.
Колегія суддів зазначає, що підстави для перерозподілу та присудження судових витрат у даній справі - відсутні. 
Керуючись ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,  
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Державного агенства України Плейсіті залишити без задоволення.
Ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2025 року про повернення позовної заяви у справі № 380/20411/25 залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення. Порядок, строки та підстави подання касаційної скарги на судове рішення суду апеляційної інстанції визначено ст.ст. 328-331 КАС України. 

Головуючий суддя	 	С. М. Шевчук 	
судді	 	Р. В. Кухтей 	
 	 	С. П. Нос